ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/17001/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),
суддів: Чепурнова Д.В., Коршуна А.О., 

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Третього апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 в адміністративній справі №160/17001/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:

10.06.2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , з вимогами:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) стосовно ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у період з 06.08.2024 по 20.08.2024, з 27.08.2024 по 09.09.2024, з 09.09.2024 по 09.10.2024, з 09.10.2024 по 08.11.2024, з 28.11.2024 по 28.12.2024;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у період з 06.08.2024 по 20.08.2024, з 27.08.2024 по 09.09.2024, з 09.09.2024 по 09.10.2024, з 09.10.2024 по 08.11.2024, з 28.11.2024 по 28.12.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та за час проходження служби у позивача було виявлено захворювання, пов`язане з військовою службою, що потребувало тривалого оперативного лікування. Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 року встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000,00грн. щомісячно, а тим які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебувають безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких заходах. Цією ж постановою передбачено нарахування та виплату збільшеної грошової винагороди за час проходження стаціонарного лікування у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини. Проте за період з стаціонарного лікування та відпусток на лікування на виконання вимог Постанови № 168 від 28.02.2022 року не отримав додаткову винагороду та грошове забезпечення. Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплаті грошового забезпечення в повному обсязі протиправною, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 в адміністративній справі №160/17001/25 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішенняприйняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також – КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій, про що свідчить наявне у матеріалах справи посвідчення серії НОМЕР_3 .
Згідно довідки від 29.06.2024 року № 759 старший солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 з 15.05.2024.
31.07.2024 року військовою частиною НОМЕР_1 видано старшому сержанту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , направлення № 1185 на оперативне лікування з діагнозом: остеохондроз п/в хребта, вертеброгенна люмбалгія. Геморой ІІ-ІІІ ст. З кровотечою.
31.07.2024 року військовою частиною НОМЕР_4 видано направлення №13637 старшого сержанта за мобілізацією ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до відділення проктології на стаціонарне лікування.
Згідно довідки № 5023 військово – лікарської комісії проведено огляд старшого сержанта за мобілізацією ОСОБА_1 з діагнозом: хронічний комбінований геморой 4 стадії, стан після гемороїдектомії (30.08.2024) ( К64). Захворювання, Так, пов`язане з проходженням військової служби.
На підставі статті 44 графи ІІ потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів.
08 жовтня 2024 року ТВО начальника відділення, АХД клініки АПД, лікарем – хірургом складено подання на ВЛК № 9586 старшого сержанта в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 з діагнозом: наслідки операцій (30.08.2024): гемероїдектомія; 07.10.2024 бужування анального каналу з приводу хронічного комбінованого геморою 4 ст., який ускладнився стриктурою анального каналу у вигляді стриктури анального каналу, рани анального каналу, яка в`яло гранулює, з больовим синдромом та тимчасовим порушенням функції прямої кишки ( К 64). Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.
09 жовтня 2024 року проведено медичний огляд ВЛК в/ч НОМЕР_4 ст. Сержанта за мобілізацією ОСОБА_1 з діагнозом: К64 стан після операцій: 30.08.2024 – гемороїдектомія; 07.10.2024 – бужування анального каналу з приводу хронічного комбінованого геморою IV ст., стриктури анального каналу у вигляді в`ялогранулюючих ран анального каналу, недостатності анального сфінктеру І ст. ( нетримання газів), больового синдрому з тимчасовим порушенням функції. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходження військової служби.
На підстав статті 44 графи ІІ розкладу хвороб потребує відпустки для лікування після операції на 30 календарних днів, про що складено довідку № 8468.
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( по стройовій частині) від 11.10.2024р. № 293 продовжено термін відпустки на 30 діб старшому сержанту ОСОБА_1 , який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 до АДРЕСА_1 з 10 жовтня по 08 листопада 2024 року.
28 листопада 2024 року проведено медичний огляд гарнізонною ВЛК в/ч НОМЕР_4 ст. Сержанта за призовом ОСОБА_1 з діагнозом: К62 стан після операцій: 30.08.2024 – гемороїдектомія; 07.10.2024 – бужування анального каналу з приводу хронічного комбінованого геморою IV ст., стріктури анального каналу у вигляді в`ялогранулюючих ран анального каналу, недостатності анального сфінктеру І ст. ( нетримання газів), больового синдрому з тимчасовим порушенням функції. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходження військової служби.
На підстав статті 56 графи ІІ розкладу хвороб потребує відпустки для лікування після операції на 30 календарних днів, про що складено довідку №2771.
Згідно довідки військово лікарської комісії № 607 від 13.01.2025 року проведено медичний огляд ВЛК в/ч НОМЕР_4 13 січня 2025 року старшого сержанта за мобілізацією ОСОБА_1 з діагнозом: наслідки операцій ( 30.08.2024 – гемороїдектомія; 07.10.2024 – девульсія анального сфінктеру) з приводу хронічного геморою, який ускладнився структурою анального каналу у вигляді зміцнілих післяопераційних рубців, в`ялогранулючою раною анального каналу та функціональною неспроможністю анального сфінктеру ІІ ( другого) ступеню. Захворювання, Так, пов`язані з проходженням військової служби.
31.01.2025 року та 14.03.2025 року ОСОБА_1 звертався засобами поштового зв`язку до військової частини НОМЕР_1 з заявами про виплату додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні із захворюванням, що пов`язане з проходженням військової служби.
Однак військовою частиною НОМЕР_1 у відповідь на звернення не було проведено перерахунку, а також не повідомлено про причини відмови у його вчиненні. 
Не погоджуючись з такою бездіяльністю військової частини НОМЕР_1 , яка виразились у нарахуванні грошової винагороди не в повному обсязі та вважаючи її протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги щодо нарахування та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у період з 06.08.2024 по 20.08.2024, з 27.08.2024 по 09.09.2024, з 09.09.2024 по 09.10.2024, з 09.10.2024 по 08.11.2024, з 28.11.2024 по 28.12.2024 є не обґрунтовані.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в подальшому - Закон № 2011-XII), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-XII, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ, порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ, порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє і до теперішнього часу.
28.02.2022 Кабінет Міністрів України затвердив Постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (в подальшому - Постанова № 168).
Пунктом 1 Постанови № 168 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Наказом Міністерства оборони України «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 25.01.2023 № 44, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за № 177/39233 затверджено Зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197; в подальшому – Порядок № 260), та доповнено Порядок новим розділом такого змісту: «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».
Відповідно до пункту 6.11 Положення № 402, постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін – не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).
Згідно з пунктом 21.5 Положення № 402, Постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:
а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» – якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби".
в) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби".
г) "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії".
ґ) "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини".
д)"Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" – якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.
У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні.
е) "Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби".
є) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН".
ж) "Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН
з) "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН".
и) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу".
к) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН".
Як убачається з матеріалів справи, 31.01.2025 року та 14.03.2025 року позивач звертався до військової частини НОМЕР_1 із заявами щодо нарахування та виплати додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустках для лікування за висновками військово-лікарських комісій.
Проте відповідач не надав суду доказів того, що питання щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди було розглянуто у встановленому порядку, а також не довів правомірності невчинення відповідних дій.
Колегія суддів зазначає, що вирішення питання про наявність чи відсутність у військовослужбовця права на додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168, належить до компетенції відповідного органу військового управління, який повинен дослідити всі необхідні документи, зокрема медичні документи, висновки військово-лікарських комісій, документи щодо причинного зв`язку захворювання, поранення або травми, а також інші документи, передбачені законодавством.
За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у невирішенні питання щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за спірний період.
Водночас суд не може підміняти собою суб`єкта владних повноважень та самостійно вирішувати питання щодо наявності усіх передбачених законодавством підстав для нарахування і виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №168.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що відповідач фактично самоусунувся від вирішення питання щодо реалізації позивачем права на отримання відповідних виплат, чим допустив протиправну бездіяльність.
З огляду на викладене належним способом захисту порушеного права є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невирішення питання про нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди та зобов`язання відповідача повторно розглянути питання щодо нарахування і виплати такої винагороди за спірний період з урахуванням висновків суду.
Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 року в адміністративній справі №160/17001/25 - скасувати.
Прийняти нову постанову.
Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково. 
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нерозгляду заяв ОСОБА_1 від 31.01.2025 року та 14.03.2025 року про нарахування та виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 31.01.2025 року та 14.03.2025 року щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова 

суддя Д.В. Чепурнов 

суддя А.О. Коршун