ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 380/3711/25 пров. № А/857/20537/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Заверухи О.Б.,
суддів Гінди О.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «АГРОЛЕОН-ЗАХІД» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

суддя (судді) в суді першої інстанції – Брильовський Р.М.,
час ухвалення рішення – не зазначено,
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «АГРОЛЕОН-ЗАХІД» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 51707/13-01-07-08 від 02 грудня 2024 року. 
На обгрунтування позовних вимог зазначає, що з метою реалізації «Програми USAID з аграрного і сільського розвитку (АГРО)» поставляло товари/послуги в межах Рамкової угоди виключно виконавцю проєкту, - компанії Кімонікс Інтернешнл Інк., що підтверджується долученими копіями оборотно-сальдових відомостей та картки рахунку з програми 1С по рахунку 361 за серпень 2024 року, іншим особам, зокрема субпідрядникам, в межах Рамкової угоди не поставляло ні товарів, ні послуг. Вказує, що не проводить і ніколи не проводило процедури закупівлі за рахунок коштів міжнародної технічної допомоги в рамках проєкту (програми), тому не може виступати субпідрядником. Стверджує, що у нього не виникло обов`язку подати органу ДПС інформаційне підтвердження за формою згідно з додатком 8 до Порядку №153 та відповідно про нього відсутня інформація, як про «субпідрядника» в базі даних Урядового порталу (єдиний веб-портал органів виконавчої влади України), реєстраційній картці та плані закупівлі товарів, робіт і послуг, що придбаваються за кошти міжнародної технічної допомоги. Вважає, що висновок Акта перевірки про відсутність інформації про субпідрядника в реєстраційній картці та планах закупівель є необгрунтованим, оскільки такого субпідрядника не існувало, а його залучення з метою реалізації проєкту не є обов`язковим. Вважає, що ним було дотримано норми податкового законодавства, а податкова пільга в господарських операціях з компанією Кімонікс Інтернешнл Інк. застосована правомірно, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 51707/13-01-07-08 від 02 грудня 2024 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області на користь Приватного підприємства «АГРОЛЕОН-ЗАХІД» 7500 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що з метою реалізації «Програми USAID з аграрного і сільського розвитку (АГРО)» позивач поставляв товари/послуги в межах Рамкової угоди виключно виконавцю проєкту, - компанії Кімонікс Інтернешнл Інк., що підтверджується долученими до цієї позовної заяви копіями оборотно-сальдових відомостей та картки рахунку з програми 1С по рахунку 361 за серпень 2024 року. Іншим особам, зокрема субпідрядникам, в межах Рамкової угоди позивач не поставляв ні товарів, ні послуг. Отже, у Приватного підприємства «АГРОЛЕОН-ЗАХІД» не виникло обов`язку подати органу ДПС інформаційне підтвердження за формою згідно з додатком 8 до Порядку №153 та, відповідно, про позивача відсутня інформація, як про «субпідрядника» в базі даних Урядового порталу (єдиний веб-портал органів виконавчої влади України), реєстраційній картці та плані закупівлі товарів, робіт і послуг, що придбаваються за кошти міжнародної технічної допомоги. Суд першої інстанції вказав, що жодними нормами законодавства не передбачено, що для застосування податкової пільги щодо сплати ПДВ в операціях з постачання товарів/послуг на користь виконавців проєктів МТД обов`язковим є залучення субпідрядника та наявність інформації про такого в базі даних Урядового порталу (єдиний веб-портал органів виконавчої влади України), реєстраційній картці та плані закупівлі товарів, робіт і послуг, що придбаваються за кошти міжнародної технічної допомоги. Таким чином, вищенаведене доводить протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення внаслідок недоведеності складу податкового правопорушення, що має наслідком його скасування. Суд першої інстанції дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути за рахунок відповідача (15000 грн), підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України, тому наявні підстави для часткового стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Державної податкової служби у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що в порушення п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.197.11 ст.197 Податкового кодексу України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.16 №21 та п.п.2 1 п.14, п.18, п.23 Порядку отримання права на звільнення від оподаткування операцій, що здійснюються в рамках проєктів міжнародної технічної допомоги, регламентується постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2002 року №153 «Про створення єдиної системи залучення, використання та моніторингу міжнародної технічної допомоги» ПП «Агролеон-Захід» не включено до бази оподаткування суми ПДВ по операціях з продажу товару на Кімонікс Інтернешенел Інк., внаслідок чого занижено податкове зобов`язання на суму 4809020 грн (24 045 100*20%) за серпень 2024 року. Згідно з наданими ТОВ «Агролеон Захід» копій планів закупівель, інформація щодо залучених субпідрядників відсутня. Вказана інформація також не підтверджується згідно оприлюднених даних на офіційному Єдиному веб-порталі органів виконавчої влади України. ТОВ «Агролеон Захід» зареєстровано податкові накладні в ЄДРПН на реалізацію ТМЦ/послуг неплатнику ПДВ (Кімонікс Інтернешенел Інк, ) за серпень 2024 року на суму 27337457,88грн. ПП «Агролеон-Захід» виписано в серпні 2024 року видаткові накладні на реалізацію товару (добриво азотно-фосфорно-калійне NPK 15:15:15 (біг- бег) та Акт надання послуг для Кімонікс Інтернешенел Інк. на суму 75508730 грн. Враховуючи, що ТОВ «Агролеон Захід» відповідно до вищезазначеного не має право на податкову пільгу, оскільки згідно з базами даних Урядового порталу (єдиний веб-портал органів виконавчої влади України) реєстраційної картки та планів закупівлі товарів, робіт і послуг, що придбаваються за кошти міжнародної технічної допомоги, відсутня інформація про залучення субпідрядників. Таким чином в серпні 2024 року реалізовані ТМЦ підлягають оподаткуванню за основною ставкою. В результаті вищезазначених порушень встановлено заниження податкових зобов`язань на суму 4809020 грн за серпень 2024 року, що призвело до завищення від`ємного значення за серпень 2024 року (рядок 21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду») на суму 4 809 020 грн. Вказує, що сума витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірною зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт (послуг).
Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, Приватне підприємство «Агролеон-Захід» зареєстроване як юридична особа 16.07.2008, код ЄДРПОУ 35988525, місцезнаходження: 80300, Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. Равська, 15Д; зареєстровано платником ПДВ відповідно до свідоцтва від 04.10.2021 № 200616733, індивідуальний податковий номер 3598852113234.
04.06.2024 позивач уклав з Кімонікс Інтернешнл Інк. рамкову Угоду про постачання товарів BPA-S1-47-4-2 про надання послуг по Програмі, відповідно до якої визначені ціни, правила та умови придбання, у міру потреби, добрив для субреципієнтів програми субгранту АГРО «Постачання ММСП добрив та посівного матеріалу для забезпечення продовольчої безпеки України».
Вказана угода укладена в рамках реалізації проєкту по міжнародному договору між урядом США та України від 07.05.1992 про гуманітарно та техніко-економічне співробітництво. На вказаний проєкт міжнародної технічної допомоги (надалі також - «МТД») урядом зареєстровано картку проєкту (програми) № 4337-21 від 30.04.2024.
Відповідно до умов вищезгаданої угоди, АГРО - це програма, яку фінансує USAID і реалізовує в Україні компанія Кімонікс Інтернешнл Інк. Метою програми є прискорення економічного розвитку сільських громад України, що потребують підтримки шляхом покращення управління в сільськогосподарському секторі.
Кімонікс Інтернешнл Інк. у міру потреби може робити конкретні замовлення на закупівлю за цінами, визначеними у вищезгаданій рамковій угоді. В свою чергу постачальник (позивач) зобов`язується надавати товари/послуги, описані в будь- якому замовлені на закупівлю, зробленому компанією Кімонікс Інтернешнл Інк. у межах Рамкової угоди. Компанія Кімонікс Інтернешнл Інк. зобов`язана оплачувати лише ті товари/послуги, які були замовлені за допомогою замовлення на закупівлю, зробленого в рамках угоди та надані постачальником відповідно до правил та умов вищезгаданої рамкової угоди.
Кімонікс Інтернешнл Інк. є юридичною особою, яка створена за законами США та має акредитацію виконавця проєкту міжнародної технічної допомоги (МТД) «Програма USAID з аграрного розвитку АГРО» відповідно до Свідоцтва №78. Програма АГРО фінансується Агентством США з міжнародного розвитку (USAID).
На виконання вищезгаданої рамкової угоди позивач здійснював постачання на користь Кімонікс Інтернешнл Інк. добрива азотно-фосфорного-калійного NPK 15:15:15 (біг-бег) та надавав послуги відповідального зберігання товару. Зокрема у серпні 2024 року позивач виписав видаткові накладні на реалізацію товару (добриво азотно-фосфорне-калійне NPK 15:15:15 (біг-бег) та акт надання послуг для Кімонікс Інтернешнл Інк. на суму 75 508 730 грн.
Головне управління ДПС у Львівській області провело документальну позапланову виїзну перевірку Приватного підприємства «Агролеон-Захід» з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої складено акт про результати вищезгаданої документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «Агролеон-Захід» (35988525) з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, від 29.10.2024 № 45418/13-01-07-08/35988525.
На підставі вищезгаданого Акту відповідач прийняв податкове повідомлення рішення №51707/13-01-07-08 від 02 грудня 2024 року форми В4, яким встановлено порушення п.п. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 197.11 ст. 197 Податкового кодексу України та зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 4 809 020,00 грн.
Позивач подав заперечення на вищезгаданий акт перевірки. За результатами розгляду вказаного заперечення відповідач встановив, що висновки акта є правомірними та такими, що відповідають чинному законодавству України.
Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення №51707/13-01-07-08 від 02 грудня 2024 року форми В4 в адміністративному порядку до ДПС України.
За результатами розгляду вказаної скарги ДПС України відмовила у її задоволенні.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно з підпунктом 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 ПК податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.
Відповідно до пп.14.1.191 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару.
Згідно з п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст.186 Податкового кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.
З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.
Пунктом 187.1 ст.187 Податкового кодексу встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.
За змістом пунктів 198.1, 198.2 статті 198 ПК до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг.
Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Пунктом 198.3 статті 198 ПК встановлено, що нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно з пунктом 198.6 цієї ж статті не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 ПК.
Відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу).
Згідно з пунктом 199.1 статті 199 ПК у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково – ні, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати зведену податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях.
Правила статті 199 ПК не застосовуються в разі проведення операцій, зокрема, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу (пункт 199.6 статті 196 ПК).
Пунктом 197.11 статті 197 Податкового Кодексу України передбачено звільнення від оподаткування ПДВ, зокрема, операцій з: постачання товарів та послуг на митній території України та ввезення на митну територію України товарів як міжнародної технічної допомоги, яка надається відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана у встановленому законодавством порядку; постачання товарів та послуг на митній території України та ввезення на митну територію України товарів, що фінансуються за рахунок міжнародної технічної допомоги, яка надається відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана у встановленому законодавством порядку; ввезення на митну територію України майна як гуманітарної допомоги, наданої згідно з нормами Закону України "Про гуманітарну допомогу".
Отже, якщо постачальник придбає у платника податку товари/послуги для використання у звільнених від оподаткування ПДВ операціях, зокрема для подальшого постачання у рамках виконання проєкту МТД, то такий постачальник включає суму ПДВ, сплачену постачальнику таких товарів/послуг, до складу податкового кредиту.
Крім цього, норми пункту 198.5 статті 198, пункту 199.1 статті 199 ПК чітко регламентують, що здійснення платником податку операцій про які йде мова, зокрема, в абзаці третьому пункту 197.11 статті 197 цього Кодексу, звільняє його від обов`язку нараховувати відповідні податкові зобов`язання за товарами/послугами придбаними з ПДВ.
Із матеріалів справи слідує, що ПП «Агролеон-Захід» в податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2024 року задекларовано в рядку 5 - «Операції, що не є об`єктом оподаткування, операції з постачання послуг за межами митної території України та послуг, місце постачання яких визначено відповідно до пунктів 186.2, 186.3 статті 186 розділу V Кодексу за межами митної території України, операції, які звільнені від оподаткування» в сумі 24045100 грн та заповнено додаток 5 з найменування податкової пільги «Звільняються від оподаткування операції із постачання товарів та послуг на митній території України, що фінансуються за рахунок міжнародної технічної допомоги, яка надається відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана у встановленому законодавством порядку» код пільги 14060049 (п.197.11 ст.197 розділу V Податкового кодексу України.
Статтею 3 ПК України визначено, що однією із складових податкового законодавства України є чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування.
При цьому, якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.
Порядок отримання права на звільнення від оподаткування операцій, що здійснюються в рамках проєктів міжнародної технічної допомоги, регламентується постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2002 року №153 "Про створення єдиної системи залучення, використання та моніторингу міжнародної технічної допомоги" (далі - Порядок №153).
Відповідно до Порядку №153 виконавцем проекту є будь-яка особа (резидент або нерезидент), що має письмову угоду з донором або уповноваженою донором особою та забезпечує реалізацію проекту (програми).
Проекти (програми), які включені до щорічних програм в рамках міжнародної технічної допомоги, підлягають обов`язковій державній реєстрації, яка є підставою для акредитації їх виконавців, а також реалізації права на одержання відповідних пільг, привілеїв, імунітетів, передбачених законодавством та міжнародними договорами України.
Державна реєстрація проекту (програми) підтверджується реєстраційною карткою проекту (програми), складеною за формою згідно з додатком 1 до Порядку №153.
У реєстраційній картці проекту (програми) міжнародної технічної допомоги робиться запис, який містить: 1) посилання на статтю міжнародного договору України щодо передбачених пільг; 2) підтвердження наявності плану закупівлі; 3) зазначення адреси офіційного сайту Мінекономрозвитку, за якою розміщено такий план закупівлі та перелік організацій-виконавців, які заявили право на податкові пільги.
У разі якщо у реєстраційній картці проекту (програми) міжнародної технічної допомоги буде зроблено такий запис, це означає, що в рамках проекту (програми) міжнародної технічної допомоги донором заявлено право на отримання податкових пільг, передбачених податковим законодавством України, і в рамках такого проекту (програми) міжнародної технічної допомоги товари, роботи та послуги, що закуповуються виконавцем проєкту за рахунок міжнародної технічної допомоги, відвантажуються (виконуються, постачаються) постачальниками такому виконавцю без сплати ПДВ.
Одночасно з видачею реєстраційної картки проекту (програми) міжнародної технічної допомоги робиться відповідний запис у єдиному реєстрі проєктів, що реалізуються в Україні з використанням ресурсів міжнародних фінансових організацій та міжнародної технічної допомоги, та розміщується план закупівлі на офіційному сайті Мінекономрозвитку (крім інформації, що становить комерційну таємницю).
Операції з постачання товарів/послуг у рамках проекту міжнародної технічної допомоги та в межах затвердженого плану закупівлі товарів, робіт і послуг, що придбаваються виконавцями проектів міжнародної технічної допомоги за кошти міжнародної технічної допомоги, звільняються від оподаткування ПДВ.
Відповідно до п. 18 Порядку №153 державна реєстрація проекту (програми) підтверджується реєстраційною карткою проекту (програми), складеною за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, яка підписується заступником Державного секретаря Кабінету Міністрів України чи іншою уповноваженою особою Секретаріату Кабінету Міністрів України, засвідчується печаткою Секретаріату Кабінету Міністрів України та видається заявникові з надсиланням копії бенефіціарові протягом п`яти робочих днів від дати прийняття рішення про проведення державної реєстрації проекту (програми).
Одночасно з видачею реєстраційної картки проекту (програми) робиться відповідний запис у реєстрі проектів (програм) міжнародної технічної допомоги та розміщується план закупівлі на Єдиному веб-порталі органів виконавчої влади (крім інформації, що становить комерційну таємницю).
В реєстраційній картці проєкту (програми) №4337-21 (державна реєстрація 30.04.2024 року), наданій відповідачу до перевірки ПП «Агролеон-Захід» зазначено, що партнером з розвитку є Уряд США через Агенство США з міжнародного розвитку, виконавцем - Кімонікс Інтернешенел Інк./Chemonics International Ins., реципієнтом - перелік отримувачів у додатку на 5-ти арк., бенефіціар - Міністрерство аграрної політики та продовольства України.
Пункт 23 Порядку №153 визначає, що у разі виникнення необхідності в реалізації права на податкові пільги, передбачені законодавством та міжнародними договорами України, Секретаріат Кабінету Міністрів України надсилає у п`ятиденний строк після реєстрації проекту (програми) ДПС та Держмитслужбі копію реєстраційної картки проєкту (програми) та копію плану закупівлі в електронному вигляді з метою інформування про наявність податкових пільг, передбачених законодавством та міжнародними договорами України в рамках реалізації проектів (програм).
Виконавець та субпідрядник, що реалізують право на податкові пільги, передбачені законодавством та міжнародними договорами України (крім договорів, пов`язаних із виконанням робіт з підготовки до зняття і зняття енергоблоків Чорнобильської АЕС з експлуатації та перетворення об`єкта “Укриття” на екологічно безпечну систему), щомісяця до 20 числа складає та подає в письмовому та електронному вигляді органові ДПС, в якому перебуває на обліку як платник податків, інформаційне підтвердження за формою згідно з додатком 8 до цього Порядку. У разі коли виконавцем є юридична особа - нерезидент, що не перебуває на обліку як платник податків, інформаційне підтвердження подається в письмовому та електронному вигляді органові ДПС за адресою акредитації такої особи на території України та в копії Секретаріату Кабінету Міністрів України.
Відповідно до Додатку 1 до Порядку №153 реєстраційна картка проекту (програми) не містить вимоги щодо зазначення в ній визначеного субпідрядника.
Поряд з цим, згідно з Додатком 5 до Порядку №153, який визначає форму плану закупівлі товарів, робіт і послуг, що придбаваються за кошти міжнародної технічної допомоги, визначено можливість вказівки на субпідрядника із зазначенням граничної суми, передбаченої в субпідрядному договорі у межах загальної граничної суми коштів МТД.
Таким чином, виконавець та субпідрядник, що реалізують право на податкові пільги, передбачені законодавством та міжнародними договорами України (крім договорів, пов`язаних із виконанням робіт з підготовки до зняття і зняття енергоблоків Чорнобильської АЕС з експлуатації та перетворення об`єкта «Укриття» на екологічно безпечну систему), щомісяця до 20 числа складають та подають в письмовому та електронному вигляді органові ДПС, в якому перебувають на обліку як платник податків, а виконавець - нерезидент, що не перебуває на обліку як платник податків - за адресою акредитації такої особи на території України та в копії Секретаріату Кабінету Міністрів України, «інформаційне підтвердження придбання товарів, робіт і послуг у пільговому режимі за кошти міжнародної технічної допомоги за проєктом (програмою)» (далі Інформаційне підтвердження) за формою згідно з додатком 8 до Порядку.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що Положення Податкового кодексу України та Порядку №153 залучення, використання та моніторингу міжнародної технічної допомоги, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 15 лютого 2002 року № 153 визначають, що умовою застосування пільги, передбаченої п. 197.11 ст. 197, є факт здійснення операцій із постачання товарів та послуг на митній території України та ввезення на митну територію України товарів, що фінансуються за рахунок міжнародної технічної допомоги, яка надається відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана у встановленому законодавством порядку, і для застосування такої пільги не вимагається обов`язкова наявність субпідрядника чи реєстрація постачальника таких товарів/послуг субпідрядником.
Отже, достатньою підставою для застосування податкової пільги є те, що компанія Кімонікс Інтернешнл Інк. (надалі також «компанія Кімонікс») включена в реєстраційну картку проєкту МТД як виконавець проєкту МТД, а товари постачались позивачем компанії Кімонікс Інтернешнл Інк. саме з метою виконання компанією Кімонікс Інтернешнл Інк. проєкту МТД, що в свою чергу передбачено Рамковою угодою, укладеною між позивачем та Кімонікс Інтернешнл Інк.
На виконання вищезгаданої рамкової угоди позивачем здійснювалось постачання на користь Кімонікс Інтернешнл Інк. добрива азотно-фосфорного-калійного NPK 15:15:15 (біг-бег) та надавались послуги відповідального зберігання товару.
Відповідно до Рамкової угоди між позивачем та Кімонікс Інтернешнл Інк., позивач виступає постачальником товарів (мінеральних добрив), які Кімонікс Інтернешнл Інк. придбаває для субреципієнтів програми АГРО, та має право на податкову пільгу з ПДВ згідно п. 197.11 ПКУ.
Суд першої інстанції вірно встановив, що ПП «Агролеон-Захід» не визначено субпідрядником у Плані закупівлі товарів, робіт і послуг, що придбаваються за кошти МТД № 4337-21 від 30.04.2024 (План закупівлі), який подавався для державної реєстрації Програми.
Матеріалами справи не підтверджено, що Кімонікс Інтернешнл Інк. до Плану закупівлі вносилися зміни у зв`язку з визначенням субпідрядником позивача, останнє, відповідно не подавало Інформаційних підтверджень.
Позивач в додатках 5 до податкових декларацій з ПДВ за серпень 2024 року відображав відповідні господарські операції з Кімонікс Інтернешнл Інк. (постачання товарів в межах РУ), як звільнені від сплати податку учасників Угоди, згідно Закону України, код податкової пільги 14060049, суми ПДВ несплачених до бюджету у зв`язку з отриманням податкової пільги, обсяг звільнених від оподаткування операцій з постачання товарів/послуг та обсяг операцій з придбання товарів/послуг (які придбані у поточному та попередніх звітних (податкових) періодах, які у поточному звітному (податковому) періоді використані в пільгових операціях із постачання товарів/послуг).
Операції з постачання товарів/послуг у рамках проєкту МТД та в межах затвердженого плану закупівлі товарів, робіт і послуг, що постачаються Виконавцям, Субпідрядникам проєктів МТД та оплачуються за кошти МТД, звільняються від оподаткування ПДВ. Пільга надається постачальником товарів та послуг.
Господарські операції з постачання товарів позивачем компанії Кімонікс Інтернешнл Інк. звільнені від оподаткування ПДВ на підставі п.197.11 ст.197 Податкового кодексу України, оскільки товари оплачуються виконавцем проєкту міжнародної технічної допомоги за рахунок коштів такої міжнародної технічної допомоги, як наслідок податок на додану вартість не включався у вартість товарів, що постачались позивачем на користь компанії Кімонікс Інтернешнл Інк.
Колегія суддів звертає увагу на те, що положення Рамкових угод не дозволяють використовувати кошти міжнародної технічної допомоги для сплати ПДВ. Зокрема, Розділ 11 «Податки та збори» такої угоди передбачає наступне: «Договір, згідно з яким фінансується ця РУ та будь-яке замовлення на закупівлю, що випливає з неї, не дозволяє використовувати кошти для сплати будь-яких податків, ПДВ, тарифів, зборів чи стягнень, передбачених будь якими чинними у Країні-партнері законами».
Відтак, враховуючи наведене вище, контролюючий орган мав належний і достатній обсяг податкової інформації, яка могла використовуватися для виконання покладених на контролюючий орган функцій та завдань в частині постачання товарів, що підпадають під пільговий режим оподаткування.
З метою реалізації «Програми USAID з аграрного і сільського розвитку (АГРО)» позивач поставляв товари/послуги в межах Рамкової угоди виключно виконавцю проєкту, - компанії Кімонікс Інтернешнл Інк., що підтверджується долученими до цієї позовної заяви копіями оборотно-сальдових відомостей та картки рахунку з програми 1С по рахунку 361 за серпень 2024 року. Іншим особам, зокрема субпідрядникам, в межах Рамкової угоди позивач не поставляв ні товарів, ні послуг.
З огляду на вказане, обгрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що у Приватного підприємства «АГРОЛЕОН-ЗАХІД» не виникло обов`язку подати органу ДПС інформаційне підтвердження за формою згідно з додатком 8 до Порядку №153 та, відповідно, про позивача відсутня інформація, як про «субпідрядника» в базі даних Урядового порталу (єдиний веб-портал органів виконавчої влади України), реєстраційній картці та плані закупівлі товарів, робіт і послуг, що придбаваються за кошти міжнародної технічної допомоги.
Жодними нормами законодавства не передбачено, що для застосування податкової пільги щодо сплати ПДВ в операціях з постачання товарів/послуг на користь виконавців проєктів МТД обов`язковим є залучення субпідрядника та наявність інформації про такого в базі даних Урядового порталу (єдиний веб-портал органів виконавчої влади України), реєстраційній картці та плані закупівлі товарів, робіт і послуг, що придбаваються за кошти міжнародної технічної допомоги.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 51707/13-01-07-08 від 02 грудня 2024 року.
Стосовно доводів скаржника щодо витрат на професійну правову допомогу у суді першої інстанції, колегія суддів зазначає настуне.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 2, 3 ст. 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ст. 30 Закону №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).
За вимогами ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Європейським судом з прав людини від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п.п. 268, 269).
Згідно з висновком, сформованим Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), від 28.11.2002, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і які були дійсно необхідними.
Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.
До матеріалів справи на підтвердження складу та розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копії:
- договору про надання правової допомоги №1302-25 від 13 лютого 2025 року;
- ордеру серії ВС №1349327 від 24 лютого 2025 року;
- свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №002476;
- рахунку-фактури № 56 від 18.02.2025;
- платіжної інструкції від 20.02.2025 № 1471.
Відповідно до умов договору №1302-25 від 13 лютого 2025 року, укладеного між позивачем (клієнт) та Адвокатським бюро «Третяк та партнери» (бюро), в особі директора Третяка Юрія, бюро зобов`язується надати клієнту правову допомогу на умовах і порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується виплатити бюро винагороду, передбачену п. 3.1 цього договору.
Предметом договору є надання правничої допомоги у справі за позовом клієнта до ГУ ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 51707/13-01-07-08 від 02 грудня 2024 року.
Суд першої інстанції встановив, що ордер від 24.02.2025 видано на підставі договору №1302-25 від 13 лютого 2025 року.
Зі змісту акта рахунку-фактури від 18.02.2025 № 56 встановлено, що бюро надає ПП «Агролеон-Захід» правничу допомогу згідно договору № 1302-25 від 13.02.2025.
Вказані послуги адвоката позивачем сплачено в повному обсязі, а саме в сумі 15000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 20.02.2025 № 1471.
Отже, витрати в розмірі 15000,00 грн на професійну правничу допомогу адвоката понесені позивачем та підтверджено належними і допустимим доказами.
Водночас, оцінюючи подані документи, якими представник позивача обґрунтовує фактичне понесення витрат на професійну правничу допомогу, складність справи, обсяг доказів, суд першої інстанції прийшов до висновку, що дана справа є справою незначної складності та сума зазначена в акті наданих послуг є неспівмірною із часом, який може бути витрачено адвокатом на виконання відповідних послуг.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просив стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України, тому наявні підстави для часткового стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн.
Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для визнання такого висновку помилковим чи неправильним, оскільки скаржником в апеляційній скарзі не спростовано неспівмірності витрат на правову допомогу із складністю справи; часом, який об`єктивно необхідно було витратити на підготовку позовної заяви; обсягом наданих адвокатом послуг.
Колегія суддів також враховує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалено рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг і своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.
Цей висновок узгоджується з правовою позицією, яка міститься, зокрема, у додатковій постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 826/841/17 та у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3098/20.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області на користь позивача 7500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року у справі № 380/3711/25 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. Б. Заверуха 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	З. М. Матковська