Справа № 523/5564/25
Провадження №2/523/2851/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" квітня 2026 р. м.Одеса
Пересипський районний суд м.Одеси в складі:
головуючого судді Бокова О.М.,
за участю секретаря судового засідання Шаріпової Ю.М.,
представників позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом Нечепуренко Г.О., Срібної А.І., ОСОБА_1 ,
представника відповідача за первісним позовом та представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в залі суду № 7 у порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом Одеської міської ради до ОСОБА_3 про визнання спадщини відумерлою та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Одеської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем,
В С Т А Н О В И В:
Одеська міська рада, в інтересах якої діє ОСОБА_4 , звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3 про визнання спадщини відумерлою, згідно якої просила суд визнати відмерлою спадщину після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1 та встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого після набрання ним законної сили воно є підставою для державної реєстрації за територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради права власності на вищевказану квартиру.
В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_5 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. заведена спадкова справа № 73/2024, зареєстрована в Спадковому реєстрі за № 72864899. Померлою заповіти та спадкові договори станом на 20.08.2024 року не укладались. Разом з тим, 20.08.2024 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_3 , проте листом від 20.08.2024 року приватний нотаріус повідомила ОСОБА_3 , що ним не надано документів, які підтверджують ступінь споріднення з померлою ОСОБА_5 або інших документів, які надають право на спадкування, та рекомендувала звернутись до суду. Оскільки ОСОБА_3 не підтверджено право на спадкування після смерті ОСОБА_5 , а інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні, спадщина, яка залишилася, на думку представника Одеської міської ради підлягає визнаю судом відмерлою.
Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 15.05.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та задоволено клопотання Одеської міської ради про витребування доказів.
07.07.2025 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , до Одеської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкоємцем на час відкриття спадщини. Зустрічний позов мотивований тим, що ОСОБА_3 з лютого 2019 року проживав однією сім`єю з ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , а з 29.08.2019 року до них приєднались дружина ОСОБА_6 та їх доньки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Весь цей час позивач за зустрічним позовом зі своєю дружиною та дітьми проживали однією родиною з ОСОБА_5 , надавали їй допомогу у побуті, вели спільне господарство та бюджет, займалися благоустроєм квартири, оплачували її лікування, продукти харчування, комунальні послуги тощо. Також фінансово та у побуті допомагали батьки позивача, мати ОСОБА_9 та батько. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла, і ОСОБА_3 особисто займався її похованням. За життя померла заповіту не склала. ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Гребенюк І.М. із заявою про прийняття спадщини за законом, проте листом від 02.08.2024 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт ступеня споріднення з померлою ОСОБА_10 або інших документів, які надають право на спадкування. З урахуванням викладеного, ОСОБА_3 просить суд встановити факт того, що він проживав разом з ОСОБА_5 більше п?яти років на час відкриття спадщини, а саме з лютого 2019 року за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 62,6 кв.м, житловою 43,2 кв.м., яка є місцем відкриття спадщини.
Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 29.07.2025 року виправлено описку в ухвалі суду від 15.05.2025 року.
03.09.202 року зустрічний позов ОСОБА_3 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом Одеської міської ради в одне провадження.
Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 14.11.2025 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
В судовому засіданні представник Одеської міської ради заявлені вимоги підтримав, надав суду пояснення аналогічні первісному позову. Щодо зустрічного позову ОСОБА_3 подав відзив, згідно якого вказав, що Одеська міська рада заперечує проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 , вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, ОСОБА_3 , з огляду на прохальну частину зустрічної позовної заяви, бажає встановити право на спадкування майна після смерті ОСОБА_5 в порядку четвертої черги спадкування за законом, а саме в порядку ст. 1264 ЦК України. Більш того, ОСОБА_3 умисно вводить суд в оману, щодо наявності у нього права на спадкування майна після смерті ОСОБА_5 в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вказуючи наступне: «відповідно довідки приватного нотаріуса Гребенюк І.М. від 10 вересня 2024 року № 473/02-14 про склад спадкоємців по спадковій справі зазначено, що ОСОБА_11 прийняв спадщину у встановлений законом строк після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України», що не відповідає дійсності, адже насправді у вищевказаній довідці, копію якої додано до зустрічної позовної заяви, вказано, що ОСОБА_3 прийняв спадщину (тобто звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини) в установлений законом строк, будь-які посилання на ст. 1268 ЦК України у тексті довідки відсутні. Також, у зустрічній позовній не наведено достатніх, допустимих і достовірних доказів, що підтверджують систематичне ведення спільного господарства, пов`язаність спільним побутом та спільне проживання позивача з ОСОБА_5 . При цьому, наявність відносин оренди між ОСОБА_3 та померлою ОСОБА_5 спростовує тезу про наявність між ними відносин, характерних для сім`ї. Факт реєстрації місця проживання родини ОСОБА_12 здійснений у спірному помешканні на підставі відносин найму (оренди) стосовно об`єкта нерухомого майна, розташованого що адресою: АДРЕСА_1 , тож не може бути належним доказом наявності спільних прав та обов`язків характерних для сім?ї між ОСОБА_3 та померлою ОСОБА_5 . Здійснення оплати послуг з поховання спадкодавця, відповідно до сталої практики Верховного Суду, не є достатнім доказом для підтвердження факту спільного проживання, а лише може свідчити про жест доброї волі до померлого. На думку представника Одеської міської ради докази, наведені ОСОБА_3 на обґрунтування вимоги про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, за своїм змістом та суттю не підтверджують факт спільного проживання не менш як п`ять років до моменту відкриття спадщини та ведення спільного господарства, наявності спільних витрат, пов`язаності спільними правами та обов`язками характерними для сім?ї. З урахуванням викладеного, представник позивача просив відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем більше 5 років до часу відкриття спадщини.
29.10.2025 року ОСОБА_3 подав уточнену зустрічну позовну заяву, згідно якої вказав, що підставою для реєстрації за адресою проживання померлої служив договір найму житла в будинках комунальної власності від 03.06.2019 року, укладений між ним та ОСОБА_5 . Відповідно довідки приватного нотаріуса Гребенюк І.М. від 10 вересня 2024 року він прийняв спадщину у встановлений законом строк після померлої ОСОБА_5 . Даною довідкою встановлено вичерпне коло спадкоємців майна, після померлої, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину у встановлений законом строк є саме ОСОБА_3 . Даний доказ спростовує висновок Одеської міської ради, що ОСОБА_3 не прийняв спадщину після померлої ОСОБА_5 та що у відповідному випадку Одеська міська рада має право на звернення до суду з позовом про визнання спадщини відумерлою та претендувати на дане майно. Факт сумісного проживання з ОСОБА_5 можуть підтвердити свідки. Доказами сумісного проживання є оплата ОСОБА_3 особисто комунальних платежів, продуктів харчування та ліків, а також оплата з банківських карток матері позивача ОСОБА_9 , що підтверджено виписками АТ «Приватбанк» та копіями квитанцій за період з 2020 по 2024 і вже 2025 роки. Всі особисті рахунки по оплаті комунальних платежів відкриті на ім`я власника ОСОБА_5 , в графі платник, відповідно, зазначались ОСОБА_5 чи ОСОБА_3 . Також, у графі платник вказано прізвище ОСОБА_9 чи номери її банківських карток, ФОП ОСОБА_9 . Оплату комунальних платежів також здійснювала мати позивача ОСОБА_9 , чим допомагала матеріально молодому подружжю та сплачувала своїми коштами комунальні платежі весь час проживання, а також оплачувала коштами сина ОСОБА_3 комунальні платежі за квартиру ОСОБА_5 . Одночасно, ОСОБА_9 допомагала у побуті ОСОБА_5 , турбувалася про її стан здоров`я, що доводить тісні стосунки, які носили сімейний характер, спільний бюджет, розподілені права та обов`язки між членами родини. Дані стосунки між ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та членами його родини існували протягом п`яти років з лютого 2019 року. Слід зазначити, що значна частина квитанцій про оплату комунальних платежів, купівлю продуктів харчування та ліків надати суду неможливо, оскільки за спливом значного часу надрукований текст на папері вигорів, зіпсувався. Знищені часом квитанції були надані суду для огляду.
Встановлення факту постійного проживання однією сім`єю разом спадкодавцем до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 необхідно для вступу у спадщину. З урахуванням викладеного, ОСОБА_3 просив суд становити факт того, що він проживав разом з ОСОБА_5 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з лютого 2019 року за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 62,6 кв.м, житловою 43.2 кв.м., яка є місцем відкриття спадщини.
29.10.2025 року представник позивача за зустрічним позовом адвокат Жердецька Л.В. надала відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, згідно якої вказала, що укладений з ОСОБА_5 договір найму не скасовує законність реєстрації за однією адресою, а підтверджує факт проживання однією сім`єю позивача ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 , оскільки даний договір найму від 03.06.2019 року не містить розділу оплати орендної плати за користування майном, а тільки сплата комунальних послуг - як об`єктивної вимоги користування майном, що виключає характер відносин між ними саме як оренди, а навпаки підтверджує їх сімейність. Факт укладеного договору на безстроковий термін також підтверджує довірчий характер відносин між сторонами по договору. Додатково зазначила, що правовідносини по договору найму не передбачають реєстрацію місця проживання особи, яка його уклала за адресою орендованого майна, предмет договору є найм житла на платній основі. У даному випадку довірливі відносини і близькі зв`язки між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 дозволили провести саме реєстрацію місця проживання останнього за адресою належного її житла. Даний факт реєстрації місця проживання ОСОБА_3 підтверджує стосунки, притаманні сімейним відносинам. Також, надані докази підтверджують факт сімейних - родинних відносин між ОСОБА_3 і ОСОБА_5 , оскільки всі вони проживали разом за однією адресою як велика сім`я, піклувались один про одного, відповідно, користувались однією спільною кухнею, іншими кімнатами квартири, мали спільне харчування, побутові обов`язки та права, інші притаманні родині риси, яка проживає на житловій площі невеликого розміру протягом тривалого часу. Знаходження правовстановлюючих документів на квартиру у зустрічного позивача по справі в своїй сукупності з іншими доказами по справі також доводить факт сумісного проживання з ОСОБА_5 . Родинні стосунки між ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та членами його великої родини існували протягом п`яти років з лютого 2019 року по день смерті ОСОБА_5 . 
З урахуванням викладеного, представник позивача за зустрічним позовом вважає, що вимоги зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 про визнання факту проживання разом з ОСОБА_5 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з лютого 2019 року за адресою АДРЕСА_1 є законними та обґрунтованими, підтвердженими достатніми, допустимими, достовірними та належними доказами, є підтвердженням ведення систематичного спільного господарства, пов?язаного спільним побутом та спільним проживанням з ОСОБА_5 , що є підставою для задоволення зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 
26.02.2026 року представник Одеської міської ради Корнійчук М.М. надав додаткові пояснення у справі, згідно яких вказав, що у судовому засіданні, яке відбулося 12.02.2026 року, допитано свідків - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_9 . Під час допиту ОСОБА_13 , яка є сусідкою ОСОБА_5 , свідок зазначила, що ОСОБА_5 «була здорова жінка», тобто на проблеми зі здоров`ям не скаржилася. При цьому, ОСОБА_14 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тобто також є сусідкою, відповідаючи на питання про стан здоров`я ОСОБА_5 зазначила, що остання «погано бачила, була сліпа». ОСОБА_9 , яка є матір`ю ОСОБА_3 зазначала, що ОСОБА_5 пересувалася самостійно, поки не трапився інфаркт. Тобто, показання свідків-сусідів стосовно стану здоров`я ОСОБА_5 є суперечливими, що ставить під сумнів їх достовірність як джерела доказів.
Стосовно обставин, за яких ОСОБА_3 почав проживати спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_13 зазначила, що ініціатором виступила саме ОСОБА_5 , для того аби за нею здійснювали догляд, оскільки після смерті чоловіка проживала одна, дітей не мала. Аналогічні свідчення з цього питання надала і ОСОБА_14 та ОСОБА_9 . Крім того, покази свідків щодо періоду протягом якого ОСОБА_3 та ОСОБА_5 нібито проживали однією сім`єю, суперечать не лише позиції ОСОБА_3 , а й не узгоджуються з матеріалами справи, оскільки період у вісім років мав тривати з 2019 по 2027 рік, адже спадкодавець ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, ОСОБА_15 та ОСОБА_14 стверджували, що оплату комунальних послуг здійснював ОСОБА_3 , що не узгоджується з матеріалами справи та показами ОСОБА_9 , згідно з якими оплата комунальних послуг здійснювалася з її банківської картки. Крім того, свідки говорили й про те, що на їх думку ОСОБА_5 мала спільний з ОСОБА_3 бюджет, однак у чому саме виражалась спільність бюджету, якщо оплату комунальних послуг здійснював за їх словами саме ОСОБА_3 пояснити не могли. Стосовно наявності спільного побуту, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_9 свідчили, що організацією побуту займалася дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_6 . Таким чином, покази свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_9 є суперечливими, носять загальний характер та відображають їх особисте бачення взаємовідносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а тому не підтверджують факту проживання саме ОСОБА_3 однією сім`єю з ОСОБА_5 протягом п?яти років до часу відкриття спадщини. На підставі вищевикладеного Одеська міська рада просить свій позов до ОСОБА_3 про визнання спадщини відумерлою задовільнити, а зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до Одеської міської ради про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем більше п?яти років до часу відкриття спадщини залишити без задоволення.
27.02.2026 року представник ОСОБА_3 – адвокат Жердецька Л.В. надала заяву, згідно якої вказала, що вважає покази свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_9 такими, що повністю підтверджують доводи, викладені у зустрічній позовній заяві, відповідають дійсності. Вказані показання свідків є належними та достовірними, оскільки свідки чітко вказали джерело своєї обізнаності, так як є сусідами сторін на протязі 50 років та надали пояснення, які корелюються з доводами та доказами зустрічної позовної заяви. Свідки були попереджені про кримінальну відповідальність, що гарантує правдивість їх свідчень. На підставі вищевикладеного, просила суд врахувати покази вказаних свідків та визнати їх належними, допустимими доказами, які підтверджують обставини справи, на які посилається у зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 .
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку загального позовного провадження, з`ясувавши позицію сторін, допитавши свідків та проаналізувавши всі обставини справи та надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що первісний позов Одеської міської ради не підлягає задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_3 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 20.03.2024 року Доброславським ВДРАЦС в Одеському районі ПМУМЮ (м. Одеса), ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належну їй квартиру АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 27.04.1994 року, виданим управлінням ЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів, свідоцтвом про право на спадщину від 06.06.2001 року, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 78061877 від 20.08.2024 року, Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 78061753 від 20.08.2024 року та Рішенням Одеської міської ради № 638-VІІ від 27.04.2016 року «Про перейменування вулиць».
Відповідно до глави 86 ЦК України за загальним правилом спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово та на підставі споріднення. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Одночасно, ЦК України запобігає таким ситуаціям, коли відсутність спадкоємців має наслідками відсутність власників спадкового майна та його занепад. А тому передбачає у такому випадку перехід прав на це майно до територіальної громади за місцем знаходження цього майна (стаття 1277 ЦК України). У разі відсутності спадкоємців за заповітом чи за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття у територіальної громади виникає інтерес щодо переходу спадкового майна у власність громади.
Статтею 1277 ч.1 ЦК України визначено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.
За змістом зазначених норм цивільного та цивільного процесуального права, орган місцевого самоврядування не є спадкоємцем у справі та не залучається до спадкування. Однак у зв`язку з відсутністю інших спадкоємців у нього виникає цивільний інтерес на визнання спадщини відумерлою та отримання її у власність територіальної громади. Зазначене надає підстави місцевій раді звертатись до суду як із заявами про визнання спадщини відумерлою у порядку окремого провадження та у подальшому оформити своє право власності на таке майно, так і з належними позовами в порядку позовного провадження на захист свого інтересу.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01 листопада 2023 року по справі № 202/5154/21.
Таким чином, розглядаючи вимогу Одеської міської ради за первісним позовом про визнання спадщини відумерлою, суд має перевірити факт відсутності спадкоємців щодо майна померлої ОСОБА_5 , усунення їх від права на спадкування чи неприйняття ними спадщини.
З матеріалів спадкової справи № 73/2024 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_3 єдиний, хто звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої. Заповіт померлою не складався, інші спадкоємці відсутні.
Так, 09.08.2024 року до приватного нотаріуса Гребенюк І.М. звернувся ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5 .
Листом № 447/02-14 від 02.08.2024 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. повідомила ОСОБА_3 про те, що за його заявою зареєстрована спадкова справа № 73/2024 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , проте через відсутність документів, що підтверджують ступінь споріднення з померлою або інших документів, які надають право на спадкування, для оформлення спадкових прав йому необхідно звернутися до суду.
Як вказано в довідці приватного нотаріуса І.М. Гребенюк № 473/02-14 від 10.09.2024 року, спадкоємцем до майна померлої ОСОБА_5 є ОСОБА_3 , який прийняв спадщину у встановлений законом строк. 
Уточненою зустрічною позовною заявою від 29.10.2025 року ОСОБА_3 просив суд встановити факт того, що він проживав разом з ОСОБА_5 однією сім`єю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини, а саме з лютого 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , яка є місцем відкриття спадщини.
Таким чином, встановлення факту постійного проживання ОСОБА_3 з померлою ОСОБА_5 прямо впливає на прийняття спадщини після померлої, а отже і на вирішення питання визнання спадщини відумерлою та отримання її у власність територіальної громади.
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У частині першій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Згідно частини сьомої статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Як визначено положеннями до ст.293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ст. 315 ч.1 п.1, ч. 2 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
За приписами частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, тощо.
Верховний Суд у постанові від 11 лютого 2022 року у справі № 947/22756/19 зауважив, що цивільне законодавство не передбачає обов`язкового переліку доказів, якими особа може підтвердити факт родинних відносин з іншою особою, оскільки, реалізуючи свої процесуальні права з урахуванням принципу диспозитивності, сторона подає ті докази, які, на її думку, підтверджують обставини, які входять до предмета доказування. Доказами, що підтверджують факт родинних відносин, можуть бути документи, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; пояснення свідків.
Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , виданого 11.11.2014 року ВДРАЦС у м. Одесі реєстраційної служби Одеського МУЮ, серії НОМЕР_3 , виданого 12.08.2022 року Суворовським ВДРАЦС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеси), свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого повторно 07.10.2020 року Суворовським ВДРАЦС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеси) ОСОБА_3 є чоловіком ОСОБА_17 та батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Згідно договору найму житла в будинках комунальної власності від 03.06.2019 року, ОСОБА_5 , як наймодавець, надала ОСОБА_3 та членам його сім`ї, як наймачам, у безстрокове безоплатне користування житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
Як вбачається з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № П1-223613-ю-о від 20.03.2024 року, адресних карток особи, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . 
Крім того, паспорт громадянина ОСОБА_3 містить відмітку про його реєстрацію за вказаною адресою. 
При цьому, сторонами не оспорюється той факт, що і на час розгляду справи ОСОБА_3 та члени його родини продовжують проживати в квартирі, яка належала померлій ОСОБА_5 .
Як вбачається з долучених до зустрічного позову копій квитанцій, виписок по рахункам та чеків, за період з 2020 року по 2025 роки родиною ОСОБА_12 сплачувалися комунальні послуги за рахунками ОСОБА_5 .
Згідно довідки ОСББ «Родина 10» № 967 від 29.09.2025 року, ОСОБА_3 та його родина з трьох чоловік з лютого 2019 року, а з серпня 2022 року – з чотирьох чоловік, проживав та вів спільне господарство з ОСОБА_5 до її смерті у березні 2024 року і зараз продовжує проживати з родиною за адресою: АДРЕСА_1 . Зарахування коштів за комунальні послуги ОСОБА_5 за період з 01.01.2019 року по 31.12.2023 року здійснювалися через рахунки АТ КБ "Приватбанк" членами родини ОСОБА_12 . 
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 вказала, що вона була сусідкою ОСОБА_5 з часу вселення в будинок – з 1976 року. Сусідка раніше проживала сама, родини не мала і в силу віку потребувала сторонньої допомоги та догляду. Покійна товаришувала з бабусею ОСОБА_3 і тому запросила її онука ОСОБА_18 жити до себе. Близько семи років родина ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю, мали спільний бюджет. В квартирі ОСОБА_5 проживали ще дружина ОСОБА_18 та його діти, друга дитина вже народилась у цій квартирі. Відносини у ОСОБА_19 та родиною ОСОБА_12 були сімейні, ОСОБА_18 був їй як онук. Хатні обов`язки по дому виконувала дружина ОСОБА_3 . Харчування у них було спільне, вони разом ходили на ринок по продукти, возили бабусю на машині до лікарні, доглядали її, стосунки між ними були хороші. ОСОБА_5 всі заздрили в їхньому будинку. Надія ОСОБА_20 , як бабуся, бавила дітей ОСОБА_18 , сиділа з ними вдома та на вулиці. Також родина ОСОБА_18 утримувала бабусю, вони купували їй речі, ліки. Свідок особисто бачила, як ОСОБА_18 купував ОСОБА_5 ліки за власні кошти. Померла була дуже задоволена, що проживала з родиною ОСОБА_12 .
Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_3 . Вона знала ОСОБА_5 більше 50 років, бо проживали в одному будинку. Її чоловік помер і вона товаришувала з матір`ю свідка, часто приходила до них у гості. Ще тоді вона почала довіряти ОСОБА_18 , він їй по дружньому допомагав. Через поганий зір баба ОСОБА_21 переживала, що її не буде кому доглянути і мати свідка запропонувала допомогу свого онука. ОСОБА_5 сама запропонувала ОСОБА_18 проживати у неї вдома, щоб її було легше та спокійніше у житті. ОСОБА_18 перебрався до неї у 2019 році, зробив невеликий ремонт, вони привели до ладу кімнати, кухню, ванну кімнату. Стосунки між ОСОБА_5 та родиною ОСОБА_3 носили сімейний характер. Вони стали разом ходили у магазин по продукти харчування, дружина ОСОБА_22 купувала харчі, готувала їжу, прибирала у квартирі. За комунальні послуги платили разом, свідок особисто багато допомагала взагалі та по медицині, так як маю медичну освіту. Ліки, продукти харчування купляли і вона, і ОСОБА_23 , і ОСОБА_22 . Відносини ОСОБА_19 та родини ОСОБА_12 , його дружини, дітей були гарні, сімейні, вона була одинокою людиною, після появи в квартирі дітей ОСОБА_18 була дуже задоволена, в неї появилася віддушина, сенс у житті, вона багато займалася дітьми, спілкувалась з ними. ОСОБА_24 відносилась до родини ОСОБА_18 дуже добре, продовжувала підтримувати дружні стосунки з матір`ю свідка. У тьоті ОСОБА_25 та родини ОСОБА_12 був спільний бюджет, все в квартиру купувалось спільно, і баба ОСОБА_21 щось купувала, і ОСОБА_18 , і ОСОБА_22 , але більше купували діти, оскільки ОСОБА_19 було тяжко носити, вона перенесла інфаркт. Стосовно укладеного договору оренди, то ОСОБА_5 сама звернулась до адміністрації Суворовського району м. Одеси для того, щоб у подальшому оформити право ОСОБА_18 на квартиру, після чого самостійно зареєструвала його в цій квартирі. Орендну плату ОСОБА_26 не оплачував Комунальні послуги свідок оплачувала зі своїх коштів, зі своїх банківських карток, дану допомогу надавала як подарунок дітям, оскільки хотіла їм допомогти, крім того, комунальні послуги оплачував особисто і ОСОБА_18 , і сама ОСОБА_5 . Зі слів ОСОБА_19 ОСОБА_27 свідок підтвердила, що в неї та родини ОСОБА_18 був спільний бюджет, купували щось діти, щось вона, було по різному.
Свідок ОСОБА_14 вказала, що вона була сусідкою померлої ОСОБА_5 . ОСОБА_3 знає, бо живе в цьому ж будинку, ОСОБА_28 дружила з бабусею ОСОБА_3 - ОСОБА_29 як ветерани війни. Так як тьотя ОСОБА_21 говорила свідку особисто, що хотіла, щоб її хтось доглядав, то вона звернулась до ОСОБА_29 з пропозицію проживання в неї ОСОБА_18 з його родиною, на що той погодився. Проживали разом вони давно на протязі може семи-восьми років. Спочатку ОСОБА_18 там став проживати з жінкою та дитиною, потім там в цій хаті народилась друга дитина. ОСОБА_30 ходила с дитячою колясочкою, гляділа онуків, була дуже задоволена, раділа, що не проживала одна, куди їй було потрібно - возили на машині, купляли продукти, ліки, вона особисто це розповідала свідку бо в них були добрі стосунки. Комунальні послуги сплачував ОСОБА_18 , побутом в квартирі займалася його жінка. ОСОБА_28 проживала окремо у кімнаті, все було в квартирі чистенько, після початку проживання ОСОБА_31 стала проживати набагато краще. Також допомагала їм у побуті і ОСОБА_32 . ОСОБА_33 просила купляти ліки ОСОБА_18 , вона потребувала догляду, бо в неї був поганий зір, тому їй і потрібен був догляд.
Суд критично ставиться до позиції представника Одеської міської ради щодо того, що покази свідків є суперечливими, носять загальний характер та відображають їх особисте бачення взаємовідносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , оскільки їх свідчення є логічними, послідовними та узгоджуються з іншими, наданими позивачем за первісним позовом доказами.
Так, допитані у судовому засіданні свідки підтвердили факт того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Суд вважає необхідним зазначити, що не вважає слушними посилання представника Одеської міської ради про те, що проживання ОСОБА_3 у помешканні померлої ОСОБА_5 , реєстрація за вказаною адресою та сплата ним комунальних послуг підтверджує лише стандартні умови стосунків орендаря житла та наймодавця, а надані ним докази не підтверджують їх спільні права та обов`язки характерні для сім`ї. 
Так, договором оренди житла не передбачено розділу орендної плати, певного строку оренди чи обов`язку наймодавця зареєструвати у своєму помешканні наймачів житла. Натомість, факт укладення договору оренди на безоплатній основі, без визначення чи обмеження строку оренди та реєстрація у квартирі ОСОБА_5 . ОСОБА_3 та членів його родини свідчать про довірливі та близькі стосунки між сторонами. 
Крім того, проживання у одній квартирі протягом декількох років ОСОБА_5 та родини ОСОБА_12 , в тому числі, зумовлювало використання спільної кухні, ванної кімнати, побутових обов`язків та прав, які притаманні родині, яка проживає на невеликій площі протягом тривалого часу.
Суд бере до уваги, що лікарське свідоцтво про смерть № 121 від 20.03.2024 року на ім`я померлої ОСОБА_5 також було видано отримувачу саме ОСОБА_3 .
З урахуванням вищевикладеного, оцінивши надані позивачем за зустрічним позовом докази на підтвердження факту родинних відносин з ОСОБА_5 в їх сукупності, суд дійшов висновку, що дійсно ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з лютого 2019 року, оскільки мали спільний бюджет, вели спільне господарство, несли спільні витрати, мали майно для спільного користування, брали участі у витратах на утримання житла, разом проводили час, піклувалися один про одного та допомагали.
За таких обставин зустрічний позов ОСОБА_3 до Одеської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є обґрунтованим, доведеним належними та достатніми доказами і є таким, що підлягає задоволенню.
За таких обставин, зважаючи на те, що встановлення факту постійного проживання ОСОБА_3 з померлою ОСОБА_5 прямо впливає на прийняття спадщини після померлої, при цьому, наявність спадкоємця після померлої виключає можливість визнання спадщини відумерлою та отримання її у власність територіальної громади первісний позов Одеської міської ради про визнання відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1 - задоволенню не підлягає.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові на позивача.
Оскільки позивач за первісним позовом звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 ч.1 п. 15-1 Закону України «Про судовий збір», при цьому Одеській міській раді відмовлено у задоволені її позовних вимог у повному обсязі, то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати на її користь не відшкодовуються, а відносяться на рахунок держави.
Судові витрати за зустрічним позовом суд покладає на ОСОБА_3 , відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України.
Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 280, 281, 293, 294, 315, ЦПК України, ст. 1277 ч.1 ЦК України, суд, 
У Х В А Л И В:
У задоволенні первісного позову Одеської міської ради до ОСОБА_3 про визнання спадщини відумерлою - відмовити.
Зустрічний позов ОСОБА_3 до Одеської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем – задовольнити частково.
Встановити факт того, що ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_4 ) проживав разом з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: з лютого 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 .
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повний текст судового рішення складений 27.04.2026 року.

Суддя          О.М.Боков