П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 682/713/26 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук В.В. 
Суддя-доповідач - Савицька Н.В. 
02 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Савицької Н.В. 
суддів: Драчук Т. О.  Томчука А.В. , 
за участю:
секретаря судового засідання - Товстун Н.М.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - Андрієвського А.О.,
представника відповідача - Петель Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу 2 Шепетівського РУ ЦЗ та ПД ГУ ДСНС України в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Відділу 2 Шепетівського РУ ЦЗ та ПД ГУ ДСНС України в Хмельницькій області про скасування постанови серії ВХ №000320 від 21.01.2026 головного інспектора відділення №2 Шепетівського РУ Ц3 та ПД ГУ ДСНС України в Хмельницькій області майора служби ЦЗ Бунь Ігоря Віталійовича в справі про адміністративне правопорушення за ст. 175 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 1700 грн.
Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.04.2026 у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Зокрема апелянт, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, неправильного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
Відповідач направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу - без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлені обставини справи та надано їх належну правову оцінку.
У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали доводи апеляційної скарги та просили суд її задовольнити.
Представник відповідача просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учаснків справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеіралами справи, що згідно із постановою серії ВХ №000320, 21.01.2026 року о 02 год. 10 хв. під час огляду місця пожежі у житловому будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 , порушив вимоги Правил пожежної безпеки в Україні, що затвердженні Наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 05.03.15 за №52/26691, а саме: використовував азбестоцементні труби для димаря (Розділ IV Глава 2 п.2.13 ППБУ), що і призвело до пожежі. Вказаними діями громадянин ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 175 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.5).
Судом також встановлено, що у даній постанові у графі «Примірник отримав», є підпис, ПІБ ОСОБА_2 , та дата 21.01.2026.
З долученого заявником Акта про пожежу від 21.01.2026 вбачається, що ОСОБА_1 давав свідчення, у яких вказав, що топив піч, після чого пішов відпочивати. Дружина помітила та повідомила про пожежу. У графі «З моїх слів записано правильно та мною прочитано» стоїть підпис, який візуально схожий на підпис у постанові про накладення адміністративного стягнення.
У Акті про пожежу також є показання свідків пожежі: ОСОБА_3 , яка вказала, що напередодні виникнення пожежі її чоловік топив піч, та ОСОБА_4 , який вказав, що виявив пожежу житлового будинку, після чого зателефонував до пожежно-рятувальноого підрозділу та повідомив власників будинку. Причина пожежі - порушення правил монтажу димарів (а.с.17-18).
Позивач оскаржувану постанову вважає незаконною та безпідставною, тому звернувся до суду з позовом про її скасування.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова серії ВХ №000320 від 21.01.2026 головного інспектора відділення №2 Шепетівського РУ Ц3 та ПД ГУ ДСНС України в Хмельницькій області майора служби ЦЗ Бунь Ігоря Віталійовича в справі про адміністративне правопорушення за ст. 175 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн, є законною та обґрунтованою, відповідає вимогам КУпАП та КАС України, прийнята уповноваженим органом із дотриманням вимог чинного законодавства, за наявності належних і допустимих, достатніх та беззаперечних доказів, які поза розумним сумнівом доводять факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, тому підстави для визнання такої постанови протиправною та її скасування відсутні.
Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційних скаргах, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до п. 2.13 розділу ІV Правил пожежної безпеки в Україні, що затвердженні Наказом МВС України № 1417, під час експлуатації пічного опалення не допускається використовувати для димових труб асбестоцементні й металеві труби, влаштовувати глиноплетені та дерев`яні димоходи.
Стаття 175 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановлених законодавством вимог пожежної та техногенної безпеки, а також використання протипожежної, аварійно-рятувальної або іншої спеціальної техніки або засобів протипожежного захисту не за призначенням.
Інструкція з оформлення посадовими особами ДСНС матеріалів про адміністративні правопорушення, затверджена наказом МВС України від 27.07.2016 №725, визначає порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення під час документування адміністративних правопорушень, розгляду справ про адміністративні правопорушення, виконання постанов про накладення адміністративних стягнень та розгляду скарг у справах про адміністративні правопорушення.
Відповідно до п.п.5, 6 розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушень, передбачених, зокрема 175 КУпАП уповноважені посадові особи ДСНС на місці вчинення правопорушення виносять постанови по справах про адміністративні правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП. Уповноважена посадова особа ДСНС здійснює фіксування адміністративних правопорушень за допомогою засобів аудіо-, фото- та відеотехніки. До справи про адміністративне правопорушення як доказ долучаються результати аудіо-, фото- і відеофіксації, а також інші матеріали (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази, а також інші документи, що містять інформацію про вчинене правопорушення), що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Так, матеріалами справи підтверджено, що причиною виникнення пожежі є використання для димаря азбестоцементної труби, що прямо заборонено Правилами пожежної безпеки в Україні, що і привело до пожежі. Факт використання для димаря азбестоцементної труби позивачем не оспорюється. Постанова складена уповноваженою особою на підставі зібраних доказів, після гасіння пожежі. Згідно акту про пожежу, встановлено, що постанова складена за результатами огляду місця події, допиту свідків та самого позивача.
Таким чином, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 175 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених доказів.
Відносно доводів позивача про те, що він не отримував і не підписував постанову, апеляційний суд зауважує, що підписи у постанові про накладення адміністративного стягнення та підпис у акті про пожежу наявні і є візуально схожими, що свідчить про те, що позивач спірну постанову отримав у день її складення.
Колегія суддів ураховує, що належних та допустимих доказів, зокрема підробки підпису позивача на спірній постанові, матеріали справи не містять.
Крім того, позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим подальший захист прав і свобод особи забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень. 
Таким чином, за встановлених у даній справі обставин та дослідженими доказами, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови серії ВХ №000320 від 21.01.2026 головного інспектора відділення №2 Шепетівського РУ Ц3 та ПД ГУ ДСНС України в Хмельницькій області майора служби ЦЗ Бунь Ігоря Віталійовича в справі про адміністративне правопорушення за ст. 175 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення.
Викладені в постанові по справі про адміністративне правопорушення обставини чітко та однозначно свідчать про повноту та об`єктивність встановлених обставин справи та її розгляду, а також відображено конкретний склад адміністративного правопорушення, що підтверджено відповідними доказами.
З урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем доведено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.175 КУПАП.
Таким чином, оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві. Жодних нових доводів, які б вказували на порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.
Щодо інших доводів скаржника, зазначених у апеляційній скарзі, колегія суддів, згідно ч. 2 ст. 6 КАС України застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Зокрема, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 квітня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі 02.07.2026.

Головуючий	 		Савицька Н.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Драчук Т. О.    Томчук А.В.