Справа № 183/5660/26
№ 3/183/2068/26
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2026 року суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., за участю: секретаря судового засідання Ткач К.О., прокурора Баклана В.В.(в режимі відеоконференції), особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Лосякова І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, яка надійшла з Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська (нині м. Дніпро), громадянина України, з вищою освітою, голови правління «Союз-Енерго», колишнього командира взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 у військовому званні «капітан», розлученого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,
в с т а н о в и в :

11 грудня 2024 року ОСОБА_1 , звільнившись з посади командира взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи згідно з пп. «г» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, а також відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП будучи суб`єктом правопорушення за цією статтею, несвоєчасно та без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за типом «щорічна» після звільнення за 2024 рік, а саме – 11.02.2026 о 10 год. 43 хв., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.
В суді ОСОБА_1 пояснив, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не оспорює та повністю визнає себе винним у вчиненні правопорушення. Також додав, що декларацію дійсно подав невчасно, оскільки не прослідкував за тим, що декларація не відправилась до реєстру через постійні вимкнення світла. Умислу не подавати декларацію в нього не було, оскільки він раніше вже подавав декларації та знав як це робити.
В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Лосяков І.В. просив звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності при малозначності вчиненого правопорушення, оскільки ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав у повному обсязі, до адміністративної відповідальності притягається вперше, наразі працює в компанії «Союз-Енерго», яка вносить вагомий вклад в допомогу ЗСУ. Крім цього, він є засновником ГО «Зараз і назавжди», яка допомагає з ремонтом техніки для ЗСУ, постачання запчастин, паливно-мастильних матеріалів, на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей. Захисник також зауважив, що під час служби ОСОБА_1 зарекомендував себе виключно з позитивного боку.
Прокурор в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, повністю підтверджується наявними у справі доказами, та у зв`язку з наведеними стороною захисту позитивними даними стосовно ОСОБА_1 , призначити йому мінімальне стягнення, яке передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян при цьому у клопотанні захисника відмовити враховує характер вчиненого правопорушення.
Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, на підставі таких доказів, досліджених судом: пояснень самого ОСОБА_1 , наданих ним у судовому засіданні; протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, разом з матеріалами перевірки проведеної у зв`язку з виявленим фактом несвоєчасного подання командиром взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_1 декларації за типом «щорічна» після звільнення за 2024 рік, якими зафіксовано факт правопорушення.
Судом встановлено, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 № 229 від 04.09.2024  ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У подальшому, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 № 329 від 11.12.2024 ОСОБА_1  звільнено з посади командира взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до пп. «г» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами декларування є військові посадові особи. Законом України «Про запобігання корупції», а саме ч. 7 ст. 45 визначено, що суб`єкти декларування з числа військовослужбовців Державної прикордонної служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Управління державної охорони України, Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, а також поліцейських поліції особливого призначення, які під час дії воєнного стану залучені до ведення бойових дій у порядку, визначеному частиною четвертою статті 24 Закону України "Про Національну поліцію" (крім суб`єктів декларування із числа військовослужбовців, зазначених у пунктах 1-5 цієї частини), зобов`язані подати визначені цією статтею декларації не пізніше 90 календарних днів з дня настання першої з таких обставин - припинення або скасування воєнного стану чи звільнення з військової служби (служби в поліції) але дія цієї частини не поширюється на суб`єктів декларування з числа військовослужбовців, які проходять службу у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки або відряджені до них (крім осіб рядового складу підрозділів охорони відповідних центрів).
Отже,  ОСОБА_1 будучи командиром взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та суб`єктом декларування відповідно до ст. 3 Закону.
Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 12 Закону передбачено, що Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено.
Відповідно до абзацу 16 частини 1 статті 1 Закону 1700-VІІ суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", ,,в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Наказом Національного агентства «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 23.07.2021 № 449/21 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 липня 2021 року за № 987/36609) затверджено форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядок заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Цей Порядок визначає процедуру заповнення та подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачених статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - декларація) (далі - Закон).
Декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування шляхом заповнення відповідної електронної форми після автентифікації у власному персональному електронному кабінеті у Реєстрі.
Декларація подається незалежно від того, перебуває суб`єкт декларування в Україні чи за її межами.
Суб`єкти декларування подають декларації з додержанням таких вимог:
1) щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Законом можуть бути встановлені інші строки подання щорічної декларації.
Суб`єкт декларування, поновлений на роботі за рішенням суду після завершення періоду декларування, до 01 квітня року, наступного за роком, у якому відбулося поновлення, подає щорічну декларацію за рік, у якому відбулось поновлення. Якщо така особа поновлена на роботі до завершення періоду декларування, щорічна декларація подається за минулий рік. Щорічна декларація за час вимушеного прогулу не подається.
Якщо особа, яка припинила здійснення діяльності, до завершення визначеного Законом строку подання щорічної декларації знов починає здійснення діяльності, вона подає щорічну декларацію як особа, яка продовжує здійснювати діяльність. Щорічна декларація (після звільнення) у такому випадку не подається;
2) декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.
Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності.
Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду.
Декларація при звільненні не подається у таких випадках:
- особа, яка припинила здійснення діяльності на одній посаді, продовжує здійснювати діяльність на іншій посаді;
- особа, яка припинила здійснення діяльності, упродовж 30 календарних днів з дня припинення діяльності знову розпочала здійснення діяльності.
Втрата статусу суб`єкта декларування у зв`язку із внесенням змін до закону або статусу юридичної особи публічного права не вважається припиненням діяльності та не зобов`язує особу подавати декларацію будь-якого виду;
3) декларація кандидата на посаду - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини третьої статті 45 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено законодавством, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Декларація кандидата на посаду подається до призначення або обрання особи на відповідну посаду, якщо інше не передбачено законом.
Якщо особа подала щорічну декларацію за минулий рік, декларація кандидата на посаду за цей період не подається.
Суб`єкт декларування до початку заповнення декларації повинен підтвердити ознайомлення із цим Порядком шляхом проставлення відповідної відмітки.
Після заповнення усіх необхідних розділів декларації суб`єкту декларування надається можливість перевірити повноту та достовірність зазначеної ним інформації.
Перед підписанням декларації суб`єкт декларування підтверджує повноту та достовірність даних, вказаних у ній, ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки.
Суб`єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.
Подання декларації до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, зазначену в персональному електронному кабінеті, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування.
Суб`єкт декларування має право за власною ініціативою подати виправлену декларацію, але не більше трьох разів упродовж семи днів після дня подання первинної декларації, шляхом створення та подання виправленої декларації до Реєстру.
Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, Законом України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» від 3 березня 2022 року № 2115-ІХ було призупинено компанію декларування в Україні.
12 жовтня 2023 року набрав чинності Закон України № 3384-ІХ, яким відновлено декларування та функції НАЗК.
Відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https:Wpublic.nazk.gov.ua), встановлено, що  ОСОБА_1 , 11.12.2024 звільнившись з посади командира взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 подав декларацію за типом «щорічна» після звільнення за 2024 рік, а саме - 11.02.2026 о 10 год. 43 хв., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації.
Перевіркою не встановлено поважних причин несвоєчасного подання декларації.
Загалом, за час здійснення діяльності, пов`язаної з виконання функцій держави або місцевого самоврядування,  ОСОБА_1 подав 3 декларації, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що свідчить про його обізнаність з роботою у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Обставиною, яка пом`якшує відповідальність, суд визнає щире розкаяння ОСОБА_1 , яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати відповідальності за адміністративне правопорушення.
Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.
Вирішуючи клопотання захисника з приводу звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого, суд зазначає, що родовим об`єктом правопорушень, пов`язаних з корупцією, виступають суспільні відносини, якими визначаються зміст та порядок законної діяльності суб`єктів владних повноважень, встановлений відповідними нормативними актами.
Визнання адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, малозначним суперечить принципам запобігання і протидії корупції, не відповідає міжнародним стандартам у цій сфері, не сприятиме зміцненню авторитету країни, може завдати шкоди демократичним засадам управління суспільством, функціонування державного апарату, порушить встановлений порядок здійснення повноважень посадовими і службовими особами органів державної влади та місцевого самоврядування.
При цьому, суд погоджується із доводами прокурора про те, що зазначені ОСОБА_1 причини несвоєчасного подання декларації не є поважними, а його звільнення від адміністративної відповідальності в даному випадку буде суперечити засадам та завданням судочинства у справах про адміністративні правопорушення.
Таким чином, стороною захисту не надано доказів, які би свідчили про те, що причини несвоєчасного подання декларації були поважними, а надані ним дані про його особу та діяльність не свідчать про поважність таких причин, а відтак і не дають підстав визнати вчинене ним діяння малозначним. Наведені обставини безумовно виключають можливість застосування положень ст. 22 КУпАП у даній справі, а тому у клопотанні захисника Лосякова І.В. необхідно відмовити.
При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий і сімейний стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на рівні мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що у відповідності до ст. 23 КУпАП буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
З цих же підстав суд не вбачає необхідності піддавати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах найбільшої санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Разом із тим, відповідно до п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Таким чином, ОСОБА_1 повинен бути звільнений від сплати судового збору.
Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 172-6, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в : 

ОСОБА_1  визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 гривень 00 копійок.
ЗвільнитиОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області.
Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя             О.І. Гузоватий