Справа № 694/978/25 
Провадження № 2/691/150/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року 	м. Городище	

Городищенський районний суд Черкаської області під головуванням судді Синиці Л. П., за участю секретаря судового засідання Шаповал Т. С., сторін у справі: позивача ОСОБА_1 , представників позивача адвокатів Хорошун С. А., Сененко К. В., представника відповідача адвоката Кучеренко Н. В. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Городище Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Хорошун Сергій Анатолійович, до ОСОБА_2 , третя особа - Чигиринський відділ державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про припинення стягнення аліментів, звільнення від заборгованості та стягнення аліментів, 

УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.
04.04.2025 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Хорошун С. А. звернувся до Звенигородського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_3 про: 1) припинення стягнення аліментів з позивача ОСОБА_1 , на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/3 заробітку (доходу), не менше 50% прожиткового мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 09.07.2024 року і до досягнення ним повноліття, які стягуються на підставі судового наказу № 708/777/24; 2) звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментах з 01.09.2024 року в розмірі 27355,25 грн, на підставі судового наказу № 708/777/24; 3) стягнення з відповідача ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову і до досягнення ним повноліття. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Стягнути з відповідача судові витрати.
Аргументуючи заявлені вимоги, представник позивача зазначає, що з липня 2024 року на підставі судового наказу від 15.07.2024 року у справі № 708/777/24 з позивача ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі 1/3 всіх його доходів. 
З вересня 2024 року старший син ОСОБА_6 почав проживати із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , та почав відвідувати навчальний заклад в сусідньому селі Чорнявка, так як школи в селі Худоліївка немає.
Відповідно з вересня 2024 року і по даний час син проживає з позивачем, перебуває повністю на його утриманні, але позивачу продовжують нараховуватися та стягуватися аліменти на його утримання. 
Спочатку позивач сплачував дані аліменти незважаючи на те, що фактично дитина проживає не зі стягувачкою аліментів, а з ним, потім перестав сплачувати аліменти та відповідно виникла заборгованість в розмірі 63349 грн 00 коп на двох дітей сукупно станом на березень 2025 року.
Так як дана сума вираховувалась не від середньої заробітної плати для даної місцевості, а від його доходу як приватного підприємця, то розмір заборгованості на сина ОСОБА_6 складає 27355 грн 25 коп (63349 грн 00 коп - 2879 грн 50 коп - 5759 грн 00 коп) : 2 = 27 355 грн 25 коп).
Вважають, що, так як дитина проживає з позивачем, то аліменти на сина ОСОБА_6 нараховуються з вересня 2024 року безпідставно. 
Доказами проживання ОСОБА_6 з батьком є довідка Медведівської сільської ради від 05.12.2024 року, висновок від 30.01.2025 року та акт від 23.01.2025 року виконавчого комітету Медведівської сільської ради, а також та обставина, що відповідачка подала до суду позовну заяву з вимогами встановити місце проживання обох дітей з матір`ю, про що відповідно було 04.11.2024 року відкрито провадження в Чигиринському районному суду Черкаської області. 
Так як позивач повністю утримує одну дитину та дитина проживає з ним і враховуючи, що відповідачка не виконує обов`язку по утриманню даної дитини вважає обґрунтованим покладення на неї стягнення аліментів на сина ОСОБА_6 . 
Відповідачка зареєстрована приватним підприємцем, має дохід, за два квартали 2024 року - 135208 грн 00 коп та можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову і до досягнення ним повноліття.

Стислий виклад заперечень відповідача.
11.06.2025 від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Кучеренко Н. В. надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що з викладеними обставинами в позовній заяві ОСОБА_1 відповідач частково погоджується, проте заявлені позовні вимоги в частині припинення стягнення аліментів за наказом від 15.07.2024 справа № 708/777/24 та звільнення від заборгованості не визнає, оскільки вони є суперечливими відносно норм матеріального права та процесуального законодавства. 
Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 15.08.2024 розірвано. Від шлюбу мають двох спільних дітей: сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
У 2024 році відповідач ОСОБА_3 разом із дітьми переїхала проживати до своїх батьків у с. Вільшана Звенигородського району Черкаської області. 
Наказом судді Чигиринського районного суду від 15.07.2024 року стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі однієї третини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду - з 09 липня 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 
Після звернення даного виконавчого документу на примусове виконання, відповідач ухилявся від сплати аліментів, внаслідок чого утворилася заборгованість. Вже маючи заборгованість по сплаті аліментів, наприкінці літніх канікул син ОСОБА_6 виявив бажання погостювати з батьком, на що матір дитини погодилася. Проте на початку навчального року, батько дитини позивач у даній справі повідомив, що син ОСОБА_6 буде проживати з ним, проте ніяких активних дій в правовому полі не вчиняв. Не зафіксовано звернень до органів опіки та піклування, чи суду щодо визначення місця проживання дитини. 
Матір дітей ОСОБА_7 звернулася до суду про визначення місця проживання малолітніх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 з нею, батько дітей звернувся із зустрічним позовом про визначення місця проживання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з ним. 
Рішенням Чигиринського районного суду від 01.05.2025 року у цивільній справі № 708/1269/24 первісний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Чигиринської міської ради, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Вільшанської селищної ради, Орган опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання малолітніх дітей, задоволено частково. Визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із матір`ю ОСОБА_3 . Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Медведівської сільської ради, про визначення місця проживання дитини задоволено. Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 .   
Після вступу судового рішення в законну силу щодо визначення місця проживання дітей, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом і першою вимогою є припинення стягнення за наказом судді Чигиринського районного суду від 15.01.2024 року згідно якого, позивач, як боржник, зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі однієї третини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду - з 09 липня 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, проте у 2024 році не заплатив ні одної гривні. Вказана вимога є незаконною, оскільки вказаним судовим актом охоплено розмір на обох дітей і повне припинення стягнення порушить інтереси малолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка за судовим рішенням у цивільній справі № 708/1269/24 залишилася проживати з матір`ю. 
За інформаційною довідкою Чигиринського ВДВС, станом на грудень 2024 року, боржник ОСОБА_1 мав заборгованість по сплаті аліментів у сумі 71 987,50 гривень.
У 2024 році ОСОБА_1 з позовом до суду про зменшення розміру аліментів не звертався також не ініціював питання про визначення місця проживання з ним сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Лише в січні 2025 року позивач звернувся до органу місцевого самоврядування на предмет дачі висновку щодо доцільності визначення місця проживання з ним та скерував зустрічний позов про визначення місця проживання сина ОСОБА_6 . За даних обставин з січня 2025 року, відповідач частково не заперечує щодо звільнення позивача від заборгованості за судовим наказом від 15.07.2024 року справа № 708/777/24, оскільки вказаний виконавчий документ охоплює розмір аліментів на обох дітей. А як зазначалося вище, місце проживання сина ОСОБА_6 за судовим рішенням, визначено із позивачем. Проте за період з 09.07.2024 по 01.01.2025 року позивач має погасити заборгованість в повному обсязі, оскільки він, не вчиняючи ніяких активних дій, з власної волі вирішив, що він наділений такими повноваженнями, що може не виконувати судове рішення. Аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно. Що вказує на виникнення у відповідача ОСОБА_3 права на стягнення пені, яка за змістом статті 196 СК України нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Смовж О. Ю. від 10 квітня 2025 року позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Чигиринський відділ державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про припинення стягнення аліментів, звільнення від заборгованості та стягнення аліментів, за підсудністю передано на розгляд Городищенського районного суду Черкаської області.
06.05.2025 вказані матеріали позовної заяви надійшли та зареєстровані в Городищенському районному суді Черкаської області.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю Черненка В. О.
Ухвалою від 07 травня 2025 року, відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
З 06 травня 2025 року по 09 липня 2025 року вказана справа перебувала на розгляді судді Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_8 .
Відповідно до розпорядження керівника апарату Городищенського районного суду Черкаської області Биченка О. А. № 233 від 09.07.2025 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи", відповідно до пункту 2.3 підпунктів 2.3.43., 2.3.44. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у зв`язку з відрахуванням зі штату Городищенського районного суду Черкаської області судді Черненка В. О. у зв`язку з поданою заявою про відставку", здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2025, автоматизованою системою документообігу дану справу розподілено судді Синиці Л. П.
19.07.2025 вказану справу прийнято до провадження, з призначення в підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 04 вересня 2025 року, у задоволенні клопотання представника відповідача Кучеренко Н. В. про врегулювання спору за участю судді відмовлено, закрито підготовче провадження, справу призначена до судового розгляду.
22.05.2026 суд перейшов до стадії прийняття рішення.

Позиції сторін в судовому засіданні.
Позивач ОСОБА_1 , його представники адвокати Хорошун С. А., Сененко К. В. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. При прийнятті рішення просили суд врахувати, що представником відповідача у відзиві фактично визнано третю позовну вимогу, не погоджуються лише з датою. Дитина, син ОСОБА_6 , з вересня 2024 року проживає та перебуває на утриманні батька, мати участі в його утриманні не приймає. Щодо наявності заборгованості по сплаті аліментів на утримання дітей, у розмірі, що визначено в судовому наказі, то оскільки син ОСОБА_6 проживає з ним, він його утримує, то відповідно і не має платити аліменти. Дочку ОСОБА_9 періодично бере до себе, забезпечує одягом, купляє продукти харчування, і не завжди вистачає коштів, щоб сплатити аліменти за виконавчим листом. Разом з тим, періодично здійснює виплати аліментів відповідачці, на її рахунок заходять суми більше 10000 гривень, що є достатнім для утримання спільної доньки позивача та відповідача. За можливості погасить заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей. Їх доводи в даній справі, як сторони позивача, є слушними та такими, що підтверджені належними та допустимими доказами. З метою вругулювання спору, який на даний час існує між сторонами, необхідно, по-перше, припинити стягнення аліментів з позивача на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 заробітку (доходу) не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.07.2024 року і досягнення ним повноліття, як визначено у судовому наказі від 15.07.2024 року; по-друге, звільнити його від сплати заборгованості по аліментах з 01.09.2024 року в розмірі 27 355 грн 25 коп, які стягуються на підставі судового наказу, виданого 15.07.2024 року Чигиринським районним судом Черкаської області у справі № 708/777/24, на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, в розмірі 1/3 заробітку (доходу) не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.07.2024 року і досягнення ним повноліття; по-третє, стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, в розмірі 1/4 заробітку (доходу) не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову і досягнення ним повноліття. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Стягнути з відповідачки судові витрати. У разі задоволення позову, набудуть право заявляти додаткове клопотання щодо судових витрат.
Представник відповідача ОСОБА_10 ( ОСОБА_3 ) адвокат Кучеренко Н. В. підтримала поданий відзив на позов в повному обсязі, вказуючи, що позовні вимоги визнають частково, а саме лише вимогу про стягнення з неї аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у визначеному в позові розмірі, але з дати рішення суду про визначення місця проживання дитини з батьком. На сьогоднішній день одна дитина дійсно проживає з батьком, це встановлено судовим рішенням, але припинити стягнення повністю за виконавчим документом, який зараз перебуває на виконанні є невірним способом захисту, про це свідчить як чинне законодавство так і судова практика. Так в разі зміни обставин після визначення розміру аліментів особа може звернутись до суду щодо визначення іншого розміру, але не повністю припинити стягнення за цим виконавчим документом. Заперечують стосовно періоду перерахунку, наполягають, щоб позивач виплатив суму заборгованості по аліментах станом на грудень 2024 року. Інші вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки останнім не вірно обрано спосіб захисту. Одна дитина (дочка) проживає з відповідачем, тому вважають, що перша та друга вимоги є незаконні і сторона позивача не вірно обрала спосіб захисту, тому в ці частині позов не підлягає до задоволення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_3 (відповідач) перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 15.08.2024 року розірвано. Від шлюбу мають двох спільних дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Відповідно до судового наказу Чигиринського районного суду Черкаської області від 15.07.2024 року у справі № 708/777/24 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі однієї третини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду - з 09 липня 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судове рішення набрало законної сили.
Державним виконавцем Чигиринського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 75763970 з примусового виконання Судового наказу № 708/777/24 від 15.07.2024 року, виданого Чигиринським районним судом Черкаської області.
З 01 вересня 2024 року син сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , почав відвідувати навчальний заклад в селі Чорнявка, що підтверджується довідкою Чорнявського ліцею з дошкільним відділенням, початковою школою та гімназією Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 18.03.2025 № 25/03-09, та відповідно до характеристики Медведівської сільської ради від 05.12.2024 року № 549, висновку від 30.01.2025 року, акту № 10 обстеження умов проживання від 23.01.2025 року виконавчого комітету Медведівської сільської ради, проживає з батьком ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що під час розгляду справи визнано сторонами.
Згідно розрахунку заборгованості, виданого Чигиринським відділом ДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) від 28.03.2025 № 3115, боржником ОСОБА_1 станом на 20.03.2025 повинно бути сплачено 80262 грн. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження за вказаний період боржником сплачено 17277 грн. Заборгованість зі сплати аліментів перевищує суму відповідних платежів за три місяці, та станом на 20.03.2025 року становить 63349,00 грн.
04.04.2025 в суді зареєстровано позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів, звільнення від заборгованості та стягнення аліментів (справа № 694/978/25, № провадження 2/694/568/25), тобто позов в даній цивільній справі.
Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 01 травня 2025 року в справі № 708/1269/24 первісний позов ОСОБА_3 задоволено частково, визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом з матір`ю ОСОБА_3 , у іншій частині відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено, визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_1 . Судове рішення набрало законної сили 02.06.2025.
Згідно відповіді Чигиринського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 03.03.2026 № 5014, на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження № 78570632 відносно ОСОБА_1 у якому перебувають виконавчі провадження АСВП № 32821634 з виконавчого листа № 2-6277-2011 від 05.04.2012 року по стягненню аліментів з останнього на користь ОСОБА_11 на утримання сина ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_7 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.12.2011 року і до його повноліття, та АСВП № НОМЕР_1 з виконавчого листа № 708/777/24 від 15.07.2024 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 від заробітку доходу, але не більше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини щомісячно починаючи з 09.07.2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, яке відкрито 27.08.2024. 10.04.2025 року державним виконавцем було винесено повідомлення про боржника ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників. 07.11.2025 року державним виконавцем виставлено платіжні інструкції на списання коштів з рахунків боржника. 02.01.2026 року було списано та перераховано кошти на рахунок стягувача у сумі 19100,80 грн. 02.01.2026 року державним виконавцем здійснено виїзд за адресою боржника ОСОБА_1 з метою перевірки майнового стану, згідно акту від 02.01.2026 року домоволодіння зачинено, на подвір`ї відсутнє будь яке рухоме ліквідне майно. Станом на 03.04.2026 року державним виконавцем проведено розрахунок зі сплати аліментів, сума заборгованості складає 73294,45 грн. Та, згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, ОСОБА_1 за період з липня 2024 сплатив: січень 2025 - 17130,70 грн; червень 2025 - 443,95 грн; листопад 2025 - 371,10 грн; грудень 2025 - 2951,25 грн; січень 2026 - 19691,05 грн; лютий 2026 - 648,75 грн; березень 2026 - 648,75 грн.
19 березня 2026 року, згідно копії Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 , відповідач ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_15 , який зареєстровано Цифровим офісом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Дніпропетровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 4942, прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини - ОСОБА_10 .

Норми права, застосовані судом. Оцінка суду.
Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Щодо позовної вимоги про припинення стягнення аліментів із ОСОБА_1 , які стягуються на підставі судового наказу, виданого 15.07.2024 року Чигиринським районним судом Черкаської області у справі № 708/777/24, на користь ОСОБА_3 , на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/3 заробітку (доходу), не менше 50% прожиткового мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 09.07.2024 року і до досягнення ним повноліття, суд враховує таке.
Відповідно до частини 1 статті 180, частини 2 статті 188 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.
Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені частиною 2 статті 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.
Відповідно до частини 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Відповідно до Закону, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до пункту 17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.
Стаття 273 СК України визначає, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
З аналізу статей 267 - 271 СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.
З наведеного слідує, що факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь матері на її утримання, є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.
Ухвалюючи судовий наказ у справі № 708/777/24, суд виходив з того, що ОСОБА_3 має право на отримання аліментів від ОСОБА_1 оскільки син ОСОБА_4 проживав разом з нею окремо від батька, а батько не надавав належної матеріальної допомоги дитині. 
Наявність рішення про стягнення аліментів не є перешкодою для вирішення спору про припинення такого стягнення на користь іншого з батьків, бо саме у зміні обставин, які існували на момент ухвалення першого рішення, полягає новий спір. Невирішений спір між батьками дитини щодо визначення її місця проживання також не може бути підставою для відмови у стягненні аліментів на користь того із батьків, з ким фактично проживає дитина на момент пред`явлення позову по стягнення аліментів (постанова Верховного Суду від 03.02.2021 року у справі № 520/21069/18, провадження № 61-1347св20).
Як слідує з висновку Верховного Суду, який викладений у постанові від 4 вересня 2019 року у справі № 711/856/160-ц, для прийняття рішення про припинення стягнення аліментів із позивача на користь відповідачки на утримання неповнолітніх дітей, які стягнуто рішенням суду, підлягає доведенню саме ті обставини, що дитина постійно, а не тимчасово проживає із тим батьків, хто сплачував аліменти.
Верховний Суд у постанові у справі № 686/18140/21 від 22 вересня 2022 року зазначив, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача.
Обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти. При цьому, факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання аліментів з боку того з батьків, з ким почала проживати дитина на користь того з батьків з ким вона проживала.
Із матеріалів справи вбачається, що дитина ОСОБА_4 , не проживає з матір`ю ОСОБА_3 , на користь якої за судовим наказом № 708/777/24 стягуються аліменти з позивача в даній справі батька дитини, а проживає з 01.09.2024 року зі своїм батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на його піклуванні (утриманні), оскільки проживає разом з ним. Отже, право на отримання аліментів на сина ОСОБА_6 на теперішній час належить позивачу ОСОБА_1 .
Натомість позивач з огляду на принцип обов`язковості судових рішень зобов`язаний виконувати рішення суду у справі № 708/777/24 щодо стягнення аліментів. При цьому наявність відкритого виконавчого провадження, що підтверджується відповідною постановою державного виконавця свідчить про порушення майнових прав та інтересів позивача, оскільки на теперішній час він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання сина.
ОСОБА_4 , проживає з батьком ОСОБА_1 (позивачем по справі) та перебуває на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. 
Верховний Суд у постанові від 29 червня 2022 року у справі № 596/826/21-ц (провадження №61-3738св22) зазначив, що нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина.
У зв`язку із зазначеним, з урахуванням предмета спору в частині припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.
Припинення стягнення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дати коли дитина фактично стала проживати з батьком, тобто з 01 вересня 2024 року.
Щодо позовної вимоги про звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментах з 01.09.2024 року, в розмірі 27 355 грн 25 коп, які стягуються на підставі судового наказу, виданого 15.07.2024 року Чигиринським районним судом Черкаської області у справі № 708/777/24, на користь ОСОБА_3 , на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/3 заробітку (доходу), не менше 50% прожиткового мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 09.07.2024 року і до досягнення ним повноліття, суд враховує таке.
Відповідно до частини 3 статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.
Згідно частини 2 статті 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Дана норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Отже, за змістом вказаної норми права особа, з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі, у випадку зміни будь-яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, у тому числі щодо припинення такого обов`язку, може звернутися із відповідним позовом.
Частиною 8 статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Заявник вправі звернутися до суду із заявою щодо розміру, способу виконання рішення суду зі сплати аліментів.
З урахуванням предмета спору (звільнення від сплати заборгованості за аліментами) однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживала дитина у визначений період часу, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.
У постанові Верховного Суду від 28 червня 2023 року у справі № 186/126/21 (провадження № 61-1949св23) викладено правовий висновок такого змісту: "Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина".
Враховуючи правову природу аліментів, їх цільовий характер, а також передбачені законом підстави їх стягнення на користь того з батьків, з ким проживає дитина, встановивши, що у період з 01.09.2024 року дитина проживає разом із батьком, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментними зобов`язаннями щодо утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 вересня 2024 року по день ухвалення рішення у цій справі.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову і до досягнення ним повноліття, суд враховує таке.
Згідно з положеннями статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Одним з основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
За своєю суттю аліменти це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, з ким проживає дитина і який бере активну участь у її вихованні. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 711/8561/16-ц, від 29 червня 2022 року у справі № 596/826/21-ц, від 14 серпня 2024 року у справі № 760/4661/20.
Таким чином, одержання аліментів на дитину тим з батьків, з яким дитина не проживає, не відповідає її інтересам і не забезпечує розпорядження аліментами виключно за цільовим призначенням.
Згідно із частиною 1 статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до вимог статей 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно вимог частин 1, 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Оскільки з досліджених доказів встановлено, що неповнолітня дитина перебуває на утриманні позивача, суд враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, приходить до висновку про те, що аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягають стягненню з матері дитини ОСОБА_2 (відповідач по справі) на користь батька ОСОБА_1 (позивач по справі) і мають становити 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки, на думку суду, саме такий розмір, є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, з дати пред`явлення позову до суду та до повноліття дитини.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За нормами частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статей 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
У постановах Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі № 450/1686/17 та від 15 липня 2019 року у справі № 235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.
Отже, суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення спору, дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Суд, вважає, за необхідне роз’яснити відповідачу, її право звернення до суду, по вступу даного рішення в законну силу, з огляду на розмір аліментів, щодо збільшення розміру аліментів відносно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка залишається на її утриманні (до фіксованої частки доходу, яка визначена законом на одну дитину).

Відносно судового збору, суд зазначає наступне.
Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. 
За таких обставин, позивач є звільненим від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом у частині стягнення аліментів.
Відповідно пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Оскільки, позивач ОСОБА_1 має інвалідність ІІ групи, безтерміново (Довідка до акту МСЕК Серія 12 ААА № 539528 від 12.07.2017), то, при зверненні до суду, з позовними вимогами про припинення стягнення аліментів та про звільнення від заборгованості по сплаті аліментів, від сплати судового збору звільнений.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 року по справі № 161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору.
Відповідно до правової позиції ВСУ від 01.03.2017 року у справі № 703/686/15-ц з відповідача який є інвалідом ІІ групи, судовий збір не стягується навіть у разі, якщо рішення ухвалено не на його користь.
Оскільки відповідач є інвалідом ІІ групи, що підтверджено витягом з додатку "Дія", то з неї судовий збір не стягується. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 9 Конвенції про права дитини, принципу 6 Декларації прав дитини, ст. ст. 7, 18, 179-182, 188, 195, 197, 267-271, 273 СК України, ст. ст. 3, 12, 13, 14, 81, 82, 141, 223, 259, 263 - 265, 268, 352, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.
Припинити з 01 вересня 2024 року стягнення аліментів із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , які стягуються на підставі судового наказу, виданого 15.07.2024 року Чигиринським районним судом Черкаської області у справі № 708/777/24, на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , від сплати заборгованості за аліментними зобов`язаннями щодо утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.09.2024 року по день ухвалення рішення у цій справі.
Стягунути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно, в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 04.04.2025 року та до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконання.
Судовий збір віднести за рахунок держави.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення (підписання) або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення, згідно ч. 6 ст. 259 ЦПК України, за якою складання повного рішення може бути відкладене на строк не більше, ніж десять днів з дня закінчення розгляду справи, виготовлено 08 червня 2026 року (з врахуванням перебуванням судді на лікарняному).

Суддя 	Л. П. Синиця