ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" травня 2026 р. Справа№ 910/12692/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Руденко М.А.
суддів: Барсук М.А. 
Пономаренка Є.Ю. 

при секретарі: Реуцькій Т.О.
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: Свернюк С.П., дов. від 24.08.2022,
розглянувши апеляційну скаргу акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення господарського суду міста Києва від 05.02.2026 у справі № 910/12692/25 (суддя - Підченко Ю.О.)
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Лоуд Груп"
до акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
про стягнення 684 814,10 грн,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Іст Лоуд Груп" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - АТ "НАЕК "Енергоатом") про стягнення 684 814,10 грн, з яких: 481 866,48 грн боргу, 45 286,55 грн 3 % річних та 157 661,07 грн інфляційних втрат.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.02.2022 між державним підприємством (далі - ДП) "НАЕК "Енергоатом" (правонаступником якого є АТ "НАЕК "Енергоатом"), як покупцем, та ТОВ "Іст Лоуд Груп", як постачальником, укладено договір на постання товару № 53-123-01-22-07505 (далі - договір), на виконання якого позивачем поставлено відповідачу товар, який останнім не був оплачений.
Рішенням господарського суду міста Києва від 05.02.2026 у справі № 910/12692/25 позов задоволено. Стягнуто з АТ "НАЕК "Енергоатом" на користь ТОВ "Іст Лоуд Груп" 481 866,48 грн боргу, 45 286,55 грн 3 % річних, 157 661,07 грн інфляційних втрат та 8 217,77 грн судового збору.
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем підтверджено факт невиконання відповідачем свого обов`язку по оплаті поставленого постачальником за договором товару, з огляду на що позивач має право як на стягнення суми боргу, так і на стягнення 3 % річних та інфляційних втрат у визначених позивачем сумах.
Не погоджуючись із вказаним рішенням АТ "НАЕК "Енергоатом" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначав, що:
- відповідач у рамках виконання постанови Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) № 187 від 03.03.2022 "Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації (далі - РФ)" (далі - Постанова КМУ № 187) та постанови Правління Національного Банку України (далі - НБУ) № 18 від 24.02.2022 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану" (далі - Постанова НБУ № 18) проведено аналіз договорів за якими виконано постачання та для уникнення здійснення видаткових операцій за договорами укладеними з контрагентами в частині товару країно-походження якого є країни агресори. Відповідно до п. 15 протоколу № 6 від 29.08.2022 засідання комісії щодо ризиків співпраці з учасниками/контрагентами в умовах воєнного стану (а.с. 72-74 том 1), прийнято рішення зупинити здійснення видаткових операцій за договорами, укладеними з ТОВ "Іст Лоуд Груп", в частині товару країною-походження якого є РФ;
- з огляду на велику заборгованість ДП "Гарантований покупець" за відпущену електричну енергію АТ "НАЕК "Енергоатом", яке є ключовим об`єктом критичної інфраструктури України, вина відповідача у несвоєчасній оплаті товару за договором відсутня;
- згідно п. 2.2 договору оплата за договором мала відбуватися протягом 45-ти робочих днів після постачання товару та виконання позивачем всіх умов п.п. 3.2, 6.1 договору, тобто з останньої дати події визначається кінцевий термін оплати покупцем товару, яка у спірних правовідносинах є реєстрація постачальником податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), у зв`язку з чим позивачем невірно визначено початки періодів прострочення виконання зобов`язання з оплати отриманого відповідачем товару.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2026, у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Барсук М.А., відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 07.04.2026.
16.03.2026 до апеляційного суду надійшла заява відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2026 задоволено вищевказану заяву відповідача.
18.03.2026 до апеляційного суду надійшов відзив позивача, в якому представник зазначав, що постачальником під час поставки товару виконано умови п.п. 2.2, 3.2, 6.1 договору, тож у відповідача виник обов`язок з оплати товару протягом 45-ти робочих днів після його постачання. Водночас позивачем було офіційно завезено товар на територію України до початку військової агресії РФ проти України, початку дії Постанови КМУ № 187 та Постанови НБУ № 18, а також позивач не є особою, пов`язаною з державою-агресором та не відноситься до юридичних осіб за рахунками яких передбачено зупинення здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій, отже відповідач мав можливість та законні підстави для розрахунку з позивачем, проте не здійснив його. За твердженням позивача відсутність доходу, зменшення обсягу реалізованої електричної енергії та інші втрати які поніс відповідач у зв`язку із здійсненням господарської діяльності не є підставою для уникнення виконання зобов`язання з оплати товару за укладеним договором.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2026 оголошено перерву до 05.05.2026.
В судовому засіданні, яке відбулось 05.05.2026, апелянт просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Представник позивача не з`явився, позивач повідомлений належним чином та за висновками апеляційного суду неявка його представника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. 
Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Також відповідно до рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), що набули статусу остаточного, зокрема, "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З урахуванням практики ЄСПЛ критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші.
Заслухавши пояснення представника апелянта, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як вбачається з матеріалів справи, 21.02.2022 між ДП "НАЕК "Енергоатом" (правонаступником якого є АТ "НАЕК "Енергоатом"), в особі заступника генерального директора відокремленого підрозділу (далі - ВП) "Южно-Українська АЕС" Петрука Андрія Федоровича, як покупцем, та ТОВ "Іст Лоуд Груп", як постачальником, укладено договір на постання товару № 53-123-01-22-07505 (далі - договір; а.с. 25-27 том 1), за умовами якого постачальник зобов`язався передати покупцю, а покупець прийняв на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар - код CPV 14720000-4 по ДК 021:2015 - Алюміній, нікель, скандій, титан і ванадій (Прутки, стрічки алюмінієві) (далі - товар), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації № 1 (додаток до договору № 1), що є невід`ємною частиною цього договору. Рік виготовлення товару - не раніше 2020 року (п. 1.1 договору).
Згідно з п. 2.1 договору загальна вартість товару є твердою і складає 635 362,46 грн з ПДВ.
Оплата відбувається протягом 45-ти робочих днів після постачання товару згідно специфікації № 1 (додаток до договору № 1) та виконання постачальником умов п.п. 3.2, 6.1 цього договору (п. 2.2 договору).
За умовами п. 3.1 договору постачання здійснюється з дати публікації договору в системі ProZorro, але не пізніше 30.04.2022 на умовах - DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська обл., Южноукраїнське відділення ВП "Складське господарство" відповідно до Правил Інкотермс-2010, з обов`язковою присутністю представника постачальника.
Відповідно до п. 3.2 договору з товаром постачальник надає покупцю:
- видаткову накладну (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД по-позиційно;
- електронну податкову накладну, складену належним чином та зареєстровану в ЄРПН у порядку та протягом строку, які визначені Податковим кодексом України;
- документ, що підтверджує якість товару (паспорт або сертифікат, тощо).
Датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару (п. 3.3 договору).
Зі змісту п.п. 3.8, 3.9 договору якщо постачальником поставлені товари, які не відповідають специфікації договору (неналежної якості, без належного оформлення документів тощо) постачальник зобов`язаний вивезти такі товари зі складів вантажоодержувача в строк 20-ти днів або укласти із вантажоодержувачем договір про надання послуг відповідального зберігання на період з дати, коли товар мав бути вивезений до повного врегулювання невідповідностей, виявлених в процесі вхідного контролю (п. 6.1 договору). При поставці продукції допускається відхилення фактичних показників загальної кількості від зазначеної в специфікації в меншу сторону, пов`язане з особливостями фасування або пакування такої продукції безпосередньо виробником, а також особливостями її транспортування. При цьому максимальний розмір допустимого відхилення не може перевищувати 10 % від встановленого специфікацією показник. Відхилення обов`язково має бути узгоджено безпосередньо з покупцем.
У п. 6.1 договору сторони погодили, що приймання товару за якістю та кількістю здійснюється згідно з вимогами нормативних та виробничих документів ДП "НАЕК "Енергоатом", зокрема стандарту ДП "НАЕК "Енергоатом" - "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВІІ Компанії" СОУ НАЕК 038:2021 (даний стандарт є загальнодоступним в електронному вигляді і знаходиться на офіційному сайті ДП "НАЕК "Енергоатом" в розділі стандарти НАЕК "Енергоатом" за адресою http://www.energoatom.com.ua/ua/about-6/company_standards-82).
Договір вступає в силу з моменту підпису обома сторонами, та скріплення печаткою з боку покупця і діє до 31.12.2023 включно, а в частині виконання сторонами гарантійних зобов`язань - до повного їх виконання (п. 13.1 договору).
Згідно специфікації № 1 до договору (а.с. 28 том 1) постачається наступний товар на загальну суму 635 362,46 грн з ПДВ: круг латунний 40ммЛ63 у кількості 0,040 т; лист латунний 1,0ммЛ63 у кількості 0,060 т; стрічка алюмінієва в рулонах 0,8х1200мм у кількості 2,000 т.
12.08.2022 сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору (а.с. 28 зворот - 29 том 1), якою внесли зміни до: 
- специфікації № 1 щодо кількості товару по позиціям 1, 3, зокрема, те, що постачальником постачається покупцю круг латунний 40ммЛ63 у кількості 0,037 т та стрічка алюмінієва в рулонах 0,8х1200мм у кількості 1,478 т;
- п. 2.1 договору та погодили, що загальна вартість товару складає 482 430,82 грн з ПДВ.
Як стверджував позивач, у період з 02.06.2022 по 24.06.2022 він відвантажив відповідачу товар на загальну суму 481 866,48 грн, що підтверджується підписаними з обох сторін без зауважень та заперечень видатковими накладними № 439 від 26.05.2022 на суму 53 488,87 грн з ПДВ та № 512 від 23.06.2022 на суму 428 377,61 грн з ПДВ (а.с. 30-31 том 1). 
Згідно підписаними сторонами товарно-транспортними накладними (далі - ТТН) № Р439 від 26.05.2022 та № Р512 від 23.06.2022 (а.с. 34-35 том 1) товар було доставлено за адресою: м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, Южноукраїнське відділення ВП "Складське господарство" ДП НАЕК "Енергоатом".
На виконання податкових зобов`язань та умов п. 3.2 договору позивачем в ЄРПН були зареєстровані та надані відповідачу відповідні податкові накладні № 62 від 26.05.2022 на загальну суму 53 488,87 грн та № 52 від 23.06.2022 на загальну суму 428 377,61 грн, про що свідчить відмітка на податкових накладних "Зареєстровано в ЄРПН" та додані до податкових накладних квитанції від 12.07.2022, від 14.07.2022 (а.с. 36-39 том 1).
На виконання п. 3.9 договору позивачем узгоджено з відповідачем відхилення фактичних показників загальної кількості товару від зазначеної в специфікації № 1 в меншу сторону, а саме до суми 481 866,48 грн, що підтверджується листом позивача № 16/12-1 від 16.12.2022 та листом відповідача № 07/19165 від 26.12.2022 (а.с. 32-33 том 1).
Згідно підписаного та скріпленого печатками сторін акту звірки взаємних розрахунків за договором по стану за період 21.02.2022-31.10.2025, за відповідачем обліковується заборгованість у сумі 481 866,48 грн (а.с. 91 том 1).
Оскільки покупець не оплатив вартість отриманого товару постачальник просив стягнути з відповідача 481 866,48 грн разом з нарахованими за прострочення виконання грошового зобов`язання 45 286,55 грн 3 % річними та 157 661,07 грн інфляційними втратами за загальний період з 04.08.2022 до 10.10.2025 (а.с. 40 том 1).
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем підтверджено факт невиконання відповідачем свого обов`язку по оплаті отриманого за договором товару, з огляду на що постачальник має право як на стягнення суми боргу, так і на стягнення 3 % річних та інфляційних втрат у визначених позивачем сумах.
Переглядаючи спір колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За нормами ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Зі змісту ст.ст. 525, 526 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Частина 1 ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Як вбачається з матеріалів справи позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 481 866,48 грн, що підтверджується видатковими накладними № 439 від 26.05.2022 на суму 53 488,87 грн (з відміткою про отримання товару 02.06.2022), № 512 від 23.06.2022 на суму 428 377,61 грн (з відміткою про отримання товару 24.06.2022), а також ТТН № Р439 від 26.05.2022, Р512 від 23.06.2022 (а.с. 30-31; 34-35 том 1). Крім того на виконання податкових зобов`язань та умов п. 3.2 договору зареєстрував у ЄРПН та надав відповідачу відповідні податкові накладні № 62 від 26.05.2022, № 52 від 23.06.2022 (а.с. 36-39 том 1).
Щодо посилань скаржника на обмеження розрахунків з позивачем, з огляду на положення Постанови КМУ № 187 та Постанови НБУ № 18 враховуючи те, що виробниками частини поставленого товару є юридичні особи, які є резидентами РФ, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про санкції" з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави можуть застосовуватися спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (далі - санкції).
У ч. 1 ст. 4 Закону України "Про санкції" визначено, що видами санкцій згідно з цим Законом, зокрема, є:
- зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань (п. 5);
- заборона здійснення публічних та оборонних закупівель товарів, робіт і послуг у юридичних осіб-резидентів іноземної держави державної форми власності та юридичних осіб, частка статутного капіталу яких знаходиться у власності іноземної держави, а також публічних та оборонних закупівель у інших суб`єктів господарювання, що здійснюють продаж товарів, робіт, послуг походженням з іноземної держави, до якої застосовано санкції згідно з цим Законом (п. 10).
Згідно з ч. 3 ст. 5 Закону України "Про санкції" рішення щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій щодо окремих іноземних юридичних осіб, юридичних осіб, які знаходяться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність (персональні санкції), передбачених п.п. 1, 2-21, 23-25 ч. 1 ст. 4 цього Закону, приймається Радою національної безпеки та оборони України та вводиться в дію указом Президента України. Відповідне рішення набирає чинності з моменту видання указу Президента України і є обов`язковим до виконання.
Отже, Радою національної безпеки та оборони України приймаються рішення про обмежувальні заходи (санкції) щодо певних фізичних та юридичних осіб і таке рішення вводиться в дію відповідним указом Президента України.
Статтею 53 Закону України "Про санкції" визначено, що державний реєстр санкцій (далі - Реєстр) - це інформаційно-комунікаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, захист, облік, відображення, оброблення та надання інформації про всіх суб`єктів, щодо яких застосовано санкції. Реєстр створюється з метою надання безоплатного публічного доступу до актуальної та достовірної інформації про всіх суб`єктів, щодо яких застосовано санкції. Дані Реєстру є відкритими і загальнодоступними, крім випадків, передбачених законом.
У пп. 1 п. 1 Постанови КМУ № 187 зазначено, що для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією РФ установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на:
1) виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є РФ або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором):
- громадяни РФ, крім тих, що проживають на території України на законних підставах;
- юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства РФ;
- юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є РФ, громадянин РФ, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства РФ;
- юридичні особи, утворені відповідно до законодавства іноземної держави, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, яких є РФ, громадянин РФ, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства РФ, - у випадку виконання зобов`язань перед ними за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті.
Колегія суддів зазначає про те, що позивач є юридичною особою, створеною та зареєстрованою відповідно до законодавства України. Водночас докази того, що кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером) позивача, що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є РФ, громадянин РФ, в матеріалах справи відсутні, так само як відсутні і докази на підтвердження застосування до позивача (засновника/учасника) обмежувальних заходів (санкцій) в порядку Закону України "Про санкції".
При цьому те, що виробниками частини поставленого позивачем товару є юридичні особи, які є резидентами РФ, не свідчить про встановлення мораторію на розрахунки відповідачем за такий товар, а норми постанови НБУ № 18 не надають відповідачу право не оплачувати отриманий за договором товар.
Враховуючи, що факт прийняття покупцем товару на суму 481 866,48 грн за якістю та кількістю підтверджується підписаними сторонами без зауважень видатковими накладними, а також позивачем були виконані умови п.п. 3.2, 6.1 договору, то у відповідача виник обов`язок з оплати товару протягом 45-ти робочих днів після його постачання, а не як помилково зазначав апелянт - протягом 45-ти робочих днів з моменту реєстрації постачальником податкової накладної в ЄРПН.
Оскільки відповідач у встановлений договором строк не сплатив у повному обсязі кошти за отриманий товар, то суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 481 866,48 грн заборгованості за поставлений товар є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо стягнення з відповідача 45 286,55 грн 3 % річних та 157 661,07 грн інфляційних втрат за загальний період прострочення з 04.08.2022 по 10.10.2025, слід зазначити таке.
Згідно ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
Посилання апелянта на те, що порушення грошового зобов`язання сталося не з його вини, не може бути прийнято апеляційним судом, оскільки недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, не є підставою для звільнення відповідача від виконання своїх договірних зобов`язань за договором.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи, що покупець у встановлений договором строк не сплатив грошові кошти за отриманий товар, то заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 45 286,55 грн 3 % річних та 157 661,07 грн інфляційних втрат за загальний період прострочення з 04.08.2022 по 10.10.2025, які перевірені судом апеляційної інстанції, усупереч твердженням апелянта, є обґрунтованими та правомірно задоволені судом першої інстанції.
Таким чином доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, а відтак переглянувши рішення, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення господарського суду міста Києва від 05.02.2026 у справі № 910/12692/25 залишити без задоволення. 
Рішення господарського суду міста Києва від 05.02.2026 у справі № 910/12692/25 залишити без змін. 
Матеріали справи № 910/12692/25 повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 13.05.2026.

Головуючий суддя М.А. Руденко 

Судді М.А. Барсук

Є.Ю. Пономаренко