УХВАЛА

03 липня 2026 року 
м. Київ

справа №620/11008/24
адміністративне провадження № К/990/28077/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2026 року у справі №620/11008/24 за позовом ОСОБА_1 до Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», Військово-лікарської комісії Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України, про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», Військово-лікарської комісії Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України, у якому просив:
- визнати протиправними дії Військово-лікарської комісії Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» щодо незазначення у висновку ВЛК, оформленого довідкою від 10 квітня 2024 року № 8920, причинного зв`язку захворювань, а саме: Обмежений міжхребцевий остеохондроз усіх відділів хребта, ускладнений килами CS-C6, L3-LA, L5-51 міжхребцевих дисків, множинними протрузіями з больовим синдромом при незначному порушенні функції; Хронічна дискогенна попереково-крижова радикулопатія з переважним ураженням LS-S1 корінців праворуч, стадія нестійкої ремісії, з больовим синдромом, при незначному порушенні функції; Цереброваскулярна хвороба; Дисциркуляторна енцефалопатія І ст. з дрібновогнишевою симптоматикою, при незначному порушенні функції центральної нервової системи. ГЕРХ в фазі ремісії; Хронічний гастродуоденіт в фазі емісії; Жировий гепатоз з незначним порушенням функції; Гіпертонічна хвороба І ст. ІХС. Діфузний кардіосклероз. Недостатність МКІ ст. СН0, як «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини»;
- зобов`язати Військово-лікарську комісію Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» внести зміни у визначення причинного зв`язку захворювань, у висновку військово-лікарської комісії оформленого довідкою від 10 квітня 2024 року №8920, а саме: Обмежений міжхребцевий остеохондроз усіх відділів хребта, ускладнений килами CS-C6, L3-LA, L5-51 міжхребцевих дисків, множинними протрузіями з больовим синдромом при незначному порушенні функції; Хронічна дискогенна попереково-крижова радикулопатія з переважним ураженням LS-S1 корінців праворуч, стадія нестійкої ремісії, з больовим синдромом, при незначному порушенні функції; Цереброваскулярна хвороба; Дисциркуляторна енцефалопатія І ст. з дрібновогнишевою симптоматикою, при незначному порушенні функції центральної нервової системи. ГЕРХ в фазі ремісії; Хронічний гастродуоденіт в фазі емісії; Жировий гепатоз з незначним порушенням функції; Гіпертонічна хвороба І ст. ІХС, шляхом зазначення як вірного «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2024 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року, у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 25 квітня 2025 року рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року скасовано, а справу №620/11008/24 направлено на новий розгляд.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2026 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано висновок Військово-лікарської комісії Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», оформлений довідкою від 10 квітня 2024 року №8920 у частині встановлення причинно-наслідкового зв`язку захворювань солдата ОСОБА_1 .
Зобов`язано Військово-лікарську комісію Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» повторно дослідити питання щодо встановлення причинно-наслідкового зв`язку захворювань, які стали підставою для визнання солдата ОСОБА_1 обмежено придатним до військової служби, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду викладених у судовому рішенні.
У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.
Справа судом першої інстанції розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.
17 червня 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2026 року у справі №620/11008/24. Заявник, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить повністю скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій. Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги  ОСОБА_1 не задовольняти в повному обсязі.
На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України від 30 вересня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» гарантовано право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, як виняток, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами «а» - «г» цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.
Як вбачається з рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року, зазначену справу судом розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак вона може бути оскаржена до Верховного Суду лише за наявності обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. 
Суд звертає увагу заявника, що пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України містить перелік виключних випадків, які допускають можливість касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та/або таких, які розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Посилання на кожен з підпунктів пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України повинно бути належним чином обґрунтовано.
Національний військово-медичний клінічний центр «Головний військовий клінічний госпіталь», оскаржуючи судові рішення, прийняті у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених у підпункті «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Зокрема, заявник стверджує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Верховний Суд зазначає, що питання права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, можуть охоплювати правові явища, що є найбільш суттєвими для такої практики та формування її однаковості. До таких явищ можна віднести систематичне порушення державою норм матеріального та процесуального права, які зачіпають інтереси великого кола осіб, що супроводжуються чималою кількістю оскарження таких рішень у подібних справах, тощо.
Проте, заявником не надано будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин та не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Отже, оцінивши доводи касаційної скарги, колегія суддів констатує, що скаржником не наведено обґрунтованих посилань на існування обставин, передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Крім того, підстав касаційного оскарження судових рішень, визначених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 КАС України, з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України, заявником не наведено.
Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності правових підстав для задоволення позову в оскаржуваній частині, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є найвищим судом у системі судоустрою України, забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначений процесуальним законом.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України,
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2026 року у справі №620/11008/24 за позовом ОСОБА_1 до Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», Військово-лікарської комісії Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України, про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді М.В. Білак

Л.О. Єресько

В.М. Соколов