ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/889/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2025 р. (суддя Момонт Г.М) в адміністративній справі №340/889/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про визнання протиправним та скасування листа-відмови, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати лист Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №10591-10790/Г-02/8-1100/24 від 17 грудня 2024 р. про відмову йому у зарахуванні періоду здійснення підприємницької діяльності з 30 вересня 1997р. по 31 грудня 2003 р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути його заяву від 02 грудня 2024 р., зарахувавши до його страхового стажу період здійснення підприємницької діяльності з 30 вересня 1997 р. по 31 грудня 2003 р.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що 24 вересня 2024 р. ОСОБА_1 призначено пенсію із урахуванням страхового стажу – 32 роки 9 місяців 17 днів. До страхового стажу не враховано період здійснення ним підприємницької діяльності з причини відсутності за цей період сплати збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Позивач вказує, що ним були надані документи, що підтверджують факт перебування його, як суб`єкта підприємницької діяльності з 30 вересня 1997 р. на спрощеній системі оподаткування та факт сплати ним безперервно єдиного податку. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2025 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження , адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Судом:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періодів здійснення підприємницької діяльності з 01 липня 2001 р. по 31 липня 2001 р., з 01 вересня 2001 р. по 30 вересня 2001 р., з 01 січня 2003 р. по 31 січня 2003 р., з 01 червня 2003р. по 31 липня 2003 р., з 01 вересня 2003 р. по 30 вересня 2003 р., з 01 листопада 2003 р. по 30 листопада 2003 р.;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 грудня 2024 р., зарахувавши до його страхового стажу періоди здійснення підприємницької діяльності 01 липня 2001 р. по 31 липня 2001 р., з 01 вересня 2001 р. по 30 вересня 2001 р., з 01 січня 2003 р. по 31 січня 2003р., з 01 червня 2003 р. по 31 липня 2003 р., з 01 вересня 2003 р. по 30 вересня 2003 р., з 
01 листопада 2003 р. по 30 листопада 2003 р.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. 
Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку сторонами по справі.
Позивач у поданій апеляційній скарзі із посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати частково, змінивши його, та визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до його страхового стажу періодів здійснення підприємницької діяльності з 30 вересня 1997 р. по 28 лютого 1999 р., з 01 листопада 1999 р. по 31 серпня 2000 р., з 01 грудня 2000 р. по 31 березня 2001 р., з 01 січня 2002 р. по 28 лютого 2002 р., з 01 жовтня 2002 р. по 31 жовтня 2002 р., з 01 грудня 2002 р. по 31 грудня 2002 р. та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути його заяву від 02 грудня 2024 р., зарахувавши до його страхового стажу вказані періоди. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про надання документів, які підтверджують факт перебування позивача, як суб`єкта підприємницької діяльності у спірні періоди на спрощеній системі оподаткування та факт сплати ним єдиного податку. 
У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що, починаючи з 01 липня 2000 р. сплата страхових внесків є обов`язковою умовою для врахування до стажу періоду здійснення підприємницької діяльності. Сплата страхових внесків підтверджуються даними, наявними в Реєстрі застрахованих осіб. До страхового стажу позивача правомірно частково зараховано періоди здійснення ним підприємницької діяльності 
Письмові відзиви від сторін на апеляційні скарги до суду апеляційної інстанції не надходили.
Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.
ОСОБА_1 з 24 вересня 2024 р. призначено пенсію за віком, про перерахунок якої він звернувся із заявою від 02 грудня 2024 р., із урахуванням періоду здійснення ним підприємницької діяльності з 30 вересня 1997 р. по 31 грудня 2003 р. Листом від 17 грудня 2024 р. №10591-10790/Г-02/8-1100/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило ОСОБА_1 про зарахування йому до страхового стажу періодів здійснення підприємницької діяльності з 01 березня 1999 р. по 31 жовтня 1999 р., з 01 вересня 2000 р. по 30 листопада 2000 р., з 01 квітня 2001 р. по 30 червня 2001 р., з 01 серпня 2001 р. по 31 серпня 2001 р., з 01 жовтня 2001 р. по 31 грудня 2001 р., з 01 березня 2002 р. по 30 вересня 2002 р., з 01 листопада 2002 р. по 30 листопада 2002 р., з 01 лютого 2003 р. по 31 травня 2003 р., з 01 серпня 2003 р. по 31 серпня 2003 р., з 01 жовтня 2003 р. по 31 жовтня 2003 р., з 01 грудня 2003 р. по 31 грудня 2003 р., за які збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування сплачено в повному обсязі. Також, в листі повідомлено про не зарахування періодів здійснення підприємницької діяльності з 30 вересня 1997 р. по 28 лютого 1999 р., з 01 листопада 1999 р. по 31 серпня 2000 р., з 01 грудня 2000 р. по 31 березня 2001 р., з 01 липня 2001 р. по 31 липня 2001 р., з 01 вересня 2001 р. по 30 вересня 2001 р., з 01 січня 2002 р. по 28 лютого 2002р., з 01 жовтня 2002 р. по 31 жовтня 2002 р., з 01 грудня 2002 р. по 31 січня 2003 р., з 01 червня 2003 р. по 31 липня 2003 р., з 01 вересня 2003 р. по 30 вересня 2003 р. та з 01 листопада 2003 р. по 30 листопада 2003 р., оскільки збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не нараховувався і не сплачувався. 
Не погоджуючись із частковим зарахуванням до страхового стаду періодів здійснення підприємницької діяльності, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом. 
Частково задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем документально підтверджено сплату єдиного податку за періоди здійснення ним підприємницької діяльності з 01 липня 2001 р. по 31 липня 2001 р., з 01 вересня 2001 р. по 30 вересня 2001 р., з 01 січня 2003 р. по 31 січня 2003 р., з 01 червня 2003р. по 31 липня 2003 р., з 01 вересня 2003 р. по 30 вересня 2003 р., з 01 листопада 2003 р. по 30 листопада 2003 р., а тому вказані періоди слід зарахувати до його страхового стажу. Водночас, судом вказано, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність підстав для зарахування до його страхового стажу періодів здійснення підприємницької діяльності з 30 вересня 1997 р. по 28 лютого 1999 р., з 01 листопада 1999 р. по 31 серпня 2000 р., з 01 грудня 2000 р. по 31 березня 2001 р., з 01 січня 2002 р. по 28 лютого 2002 р., з 01 жовтня 2002 р. по 31 жовтня 2002 р., з 01 грудня 2002 р. по 31 грудня 2002 р.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка рішення здійснюється в межах доводів та вимог апеляційних скарг, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
01 січня 2004 р. набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Пунктом 3 - 1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 01 січня 1998 р. по 30 червня 2000 р. включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 01 липня 2000 р. по 31 грудня 2017 р. включно - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску). 
Пунктом 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 встановлено, що період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 р. можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 р., в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.
Періоди з 30.09.1997 по 28.02.1999, з 01.11.1999 по 31.08.2000 - не зараховані відповідачем, не зараховані судом першої інстанції до стажу для визначення права на призначення пенсії.
В матеріалах справи наявна копія свідоцтва серії НОМЕР_1 про державну реєстрацію як фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з 30.09.1997 (а.с.22) 
Зважаючи на можливість, згідно п. 3 - 1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підтвердження по 30 червня 2000 р. включно періоду підприємницької діяльності на підставі довідки про реєстрацію, колегія суддів вважає, що період з 30.09.1997 по 30.06.2000 підлягає включенню до стажу позивача.
З 01 липня 2000 р. необхідним є сплата страхових внесків.
Докази сплати страхових внесків з 01.07.2000 по 31.03.2001 позивачем суду не надано.
Періоди з 01.01.2002 по 28.02.2022, з 01.10.2002 по 31.10.2002 та до 31.12.2002 не зараховані відповідачем та не зараховані судом першої інстанції до стажу позивача, докази сплати страхових внесків за ці періоди позивачем не надано.
Свідоцтва про сплату єдиного внеску, копії яких наявні в матеріалах справи, підтверджують період сплати єдиного податку з 01.04.2001 по 31.12.2001 (а.с.23), з 01.01.2003 по 31.12.2003 (а.с.24), з 01.01.2004 по 31.12.2004 (а.с.25), 2005 та 2006 роки (а.с.26). 
Відтак, 2002 рік не підлягає зарахуванню до стажу. Натомість період з 30.09.1997 по 30.06.2000, на думку колегії суддів, підлягає зарахуванню до стажу для призначення пенсії. 
Отже, наявні підстави для часткового задоволення апеляційних скарг позивача та відповідача, скасування рішення суду першої інстанції в частині та прийняття нового рішення у відповідній частині, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України.
Щодо здійснення розподілу судових витрат. 
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів керується приписами пункту "в" частини 4 статті 322 цього ж Кодексу, яким передбачено, що у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
За подання позовної заяви ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (а.с. 38). Суд першої інстанції задовольнивши частково позовні вимоги, стягнув на користь позивача за рахунок відповідача суму судового збору в розмірі 605,60 грн. (1211,20 грн./2). В пропорційній частині за подання апеляційної скарги через систему "Електронний суд" позивач мав сплатити судовий збір в розмірі 726,72 грн. (605,60 грн. х 150 % х 0,8), який і підлягає стягненню на його користь за рахунок відповідача. 
Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - задовольнити частково. 
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2025 р. в адміністративній справі №340/889/25 - скасувати в частині, якою ОСОБА_1 відмовлено у задоволені позовних вимог щодо зарахування до його страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності з 30 вересня 1997 р. по 30 червня 2000 р. включно, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким вказані вимоги задовольнити. 
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періодів здійснення підприємницької діяльності з 30 вересня 1997 р. по 30 червня 2000 р. включно. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 грудня 2024 р., зарахувавши до його страхового стажу періоди здійснення підприємницької діяльності з 30 вересня 1997 р. по 30 червня 2000 р. включно. 
В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2025 р. в адміністративній справі №340/889/25 - залишити без змін. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 20632802) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 726 (сімсот двадцять шість) гривень 72 копійки 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 28 квітня 2026 р. і касаційному оскарженню не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш