ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 р. 	Справа № 480/10679/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Русанової В.Б. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.10.2025, головуючий суддя І інстанції: Н.В. Савицька, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, повний текст складено 14.10.25 по справі № 480/10679/24
за позовом ОСОБА_1 
до  НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, в якому просить суд:
- визнати протиправним не нарахування та не виплату ОСОБА_1 НОМЕР_2 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», додаткову винагороду в розмірі 70 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць у період з 01 серпня 2022 по 31 грудня 2022 року;
- зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», додаткову винагороду в розмірі 70 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період з 01 серпня 2022 по 31 грудня 2022 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходить військову службу у НОМЕР_3 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України, проте, всупереч приписів постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, не отримував додаткову винагороду в розмірі 70 000, 00 грн. у період з 01.08.2022 по 31.12.2022. Позивач зауважив на тому, що у спірний період безпосередньо приймав участь у бойових діях та забезпечував здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у зв`язку з чим подавались рапорти про встановлення додаткової винагороди в розмірі 70 000, 00 грн. Відтак, враховуючи, що він виконував завдання в межах Юнаківської ОТГ, а також враховуючи подання відповідних рапортів, НОМЕР_4 прикордонний загін зобов`язаний був нарахувати та виплатити позивачу спірну додаткову винагороду. 
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.10.2025 відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.10.2025 по справі №480/10679/24 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що у період з 01 серпня 2022 по 31 грудня 2022 року ОСОБА_1 безпосередньо приймав участь у бойових діях та забезпечував здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. Начальнику НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України подавалися відповідні рапорти про встановлення додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримані збройної агресії, перебуваючи в безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, зокрема щодо молодшого сержанта ОСОБА_1 . Однак, за період з 01.08.2022 по 31.12.2022 виплата додаткової винагороди, яка визначена постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» відбувалась із порушенням вимог чинного законодавства, адже виплачувалась не в повному обсязі, а саме не в розмірі 100 000 грн. з розрахунку на місяць. 
Вважає, що така бездіяльність відповідача є протиправною, оскільки порушує права та соціальні гарантії позивача. 
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим та законним, просить суд апеляційної інстанції залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.10.2025 залишити без змін.
Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до п.3 ч. 1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи ( в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у них доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін ( у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що молодший сержант ОСОБА_1 проходить військову службу в НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії інструктора кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що підтверджується наказом №461-ОС від 04.11.2020 року 
Позивач вважаючи, що у період з 01 серпня 2022 по 31 грудня 2022 року виплата додаткової винагороди, яка визначена постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» відбувалась із порушенням вимог чинного законодавства, оскільки виплачувалась не в повному обсязі, а саме не в розмірі 100 000 грн. з розрахунку на місяць, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що сам по собі факт проходження позивачем військової служби в межах Юнаківської ОТГ, не є підставою для отримання збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022.
Колегія судді погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 16 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.
Частиною 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з абзацами 1 і 2 ч.4 ст.9 цього Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 в абзаці першому пункту 1 постанови №168 слова і цифри "додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно" замінено словами і цифрами "додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць".
В решті зміст пункту 1 цієї постанови в частині, що стосується виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби, на час виникнення спірних правовідносин не змінювався.
При цьому, в постанові від 06.04.2023 року по зразковій справі №260/3564/22, яка набрала законної сили, Верховний Суд дійшов висновку, що зміст внесених постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 змін до постанови №168 в частині визначення розміру додаткової винагороди "до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць" замість "30 000 гривень щомісячно" не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена Урядом "пропорційність" із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.
Отже, встановлена постановою Кабінету Міністрів України №168 додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень на місяць є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби, що виплачується їм на період дії воєнного стану та підлягає збільшенню до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу їх безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Водночас реалізація зазначених приписів постанови Кабінету Міністрів України №168 вимагала визначення порядку й умов виплати додаткової винагороди з метою встановлення переліку бойових дій та заходів, передбачених абзацом першим пункту 1 цієї постанови, а також визначення документів, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у таких діях і заходах, враховуючи, що Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 №558, не врегульовувала цих питань.
Про необхідність визначення керівниками відповідних міністерств та державних органів порядку і умов виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №168, вказано і в пункті 21 цієї постанови, доповненому згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793.
17 квітня 2022 року Адміністрація Державної прикордонної служби України надіслала органам Держприкордонслужби лист №21-1215-2022 "Щодо однакового трактування положень" за підписом Голови Державної прикордонної служби України, в якому з метою упорядкування обліку особового складу, який має право на збільшення додаткової винагороди до 100 000 гривень, були визначені бойові завдання в районах ведення бойових дій, за умови виконання яких військовослужбовцям мала виплачуватися вказана додаткова винагорода.
Адміністрація Держприкордонслужби 30.07.2022 року, посилаючись на пункт 21 постанови №168, видала наказ №392-/0/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168", який був уведений в дію з 01.08.2022 року.
Пункт другий цього наказу визначав вичерпний перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168, виконання яких у відповідні дні давало військовослужбовцю право на збільшення додаткової винагороди до 100 000 гривень пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Зокрема, п.п.7 п.2 цього наказу до таких заходів віднесено виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу (контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави.
У п.4 Наказу №392-/0/81-22-АГ встановлено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:
1) бойового наказу (бойового розпорядження);
2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;
3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.
Згідно з п.5 наказу №392-/0/81-22-АГ для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у п. 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених п.2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі (абзац перший пункту 5 наказу).
Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених п. 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця (абзац 2 п. 5 наказу).
У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені п. 4 цього наказу (абзац третій пункту 5 наказу).
З 01.12.2022 був уведений в дію наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168", в якому був дещо змінений перелік бойових дій і заходів, передбачених п.1 постанови Кабінету Міністрів України №168, проте залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців, у тому числі відряджених, у таких бойових діях або заходах.
Так, пунктом четвертим наказу №628/0/81-22-АГ передбачено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених п.2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:
1) бойового наказу (бойового розпорядження);
2) журналу бойових дій (службовобойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.
Зазначений перелік документів також є вичерпним.
Отже, аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновків про те, що у період дії воєнного стану, військовослужбовці Держприкордонслужби мають право на отримання збільшеної до 100 000 грн. додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022.
Втім, таке право не є безумовним, а виникає у військовослужбовців виключно у разі, коли вони беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 06.08.2024 у справі №400/10311/23 ключовою умовою для здійснення виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні постанови №168 означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів».
Вказана постанова Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 містить загальні умови отримання збільшеної до 100 000 грн. додаткової винагороди, а саме: безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).
Право визначати конкретні бойові дії та конкретні заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, здійснення яких зумовлює виникнення права на отримання збільшеної додаткової винагороди, так само, як і право визначати порядок отримання цієї винагороди, надано керівникам міністерств та державних органів, у структурах яких проходить службу військовослужбовець.
При цьому, колегія суддів зазначає, що обов`язковою умовою для нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою №168, є документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів.
Спірним у даній справі є право позивача на виплату, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, додаткової винагороди в розмірі 70 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць у період з 01.08.2022 по 31.12.2022 року.
Судом встановлено, що позивач проходив військову службу у відповідача, в період з 01.08.2022 по 31.12.2022 отримував додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 грн., що підтверджується розрахунковими листами.
Матеріали справи не містять документального підтвердження того, що позивач в період з 01.09.2022 по 31.12.2022 виконував бойових (спеціальних) завдань із переліку, передбаченого п.2 наказів Адміністрації Держприкордонслужби №628/0/81-22-АГ, №392-/0/81-22-АГ.
Під час розгляду справи судом вжито заходів з`ясування визначення конкретних завдань, які виконував позивач та їх документальне підтвердження.
У відзиві на позов відповідачем зазначено, що відповідно до бойових розпоряджень командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 04.07.2022 №116/ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 /2015 (гриф); від 25.07.2022 №116/ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 /2620 (гриф); від 27.09.2022 №116/ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 /4625 (гриф); бойового розпорядження начальника НОМЕР_2 ПРИКЗ від 27.09.2022 №313 (гриф); бойового розпорядження начальника НОМЕР_2 ПРИКЗ від 01.08.2022 №311 (гриф) персонал відповідача по теперішній час приймає участь виключно у стабілізаційних заходах, а при ускладненні обстановки – визначено прийняття участі в оборонних заходах.
На виконання вимог ч.4 ст.9 КАС України ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2025 витребувано у НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України додаткові докази, а саме, належним чином завірені копії документів, що стосуються безпосередньо ОСОБА_1 : - бойових розпоряджень командира ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за період з 01.08.2022 по 31.12.2022 року; - бойових розпоряджень начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України за період з 01.08.2022 по 31.12.2022 року; - витягів з Журналу бойових дій стосовно участі в бойових діях за період з 01.08.2022 по 31.12.2022 року; - рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань за період з 01.08.2022 по 31.12.2022 року; - наказів про призначення додаткової винагороди у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за період з 01.08.2022 по 31.12.2022 року; - довідку з інформацією про суми та складові нарахованого та виплаченого грошового забезпечення позивачу за період з 01.08.2022 по 31.12.2022 року. - докази щодо безпосередньої участі ОСОБА_1 у період з 01.08.2022 по 31.12.2022 у бойових діях, чи забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, які саме завдання і де виконував військовослужбовець ОСОБА_1 впродовж спірного періоду та чим це підтверджується. Тобто, якщо позивач протягом періоду щодо якого виник спір, проходив військову службу, але не виконував бойових чи інших завдань, які в розумінні п. 1 Постанови №168 дають підстави для виплати додаткової винагороди в розмірі 70 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, то які завдання він у такому разі виконував протягом цього часу та де проходив службу в цей час.
Відповідач, на виконання вимог суду надав письмові пояснення в яких, зокрема, повідомив про те, що в бойових журналах НОМЕР_2 прикордонного загону за період у серпні, вересні та листопаді 2022 року, на лінії бойового зіткнення, під з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником та брав участь у заходах, що зазначені в підпунктах 1-8 пункту 2 Наказу 392-АГ. Водночас, протягом спірного періоду військовослужбовець ОСОБА_1 проходив військову службу в межах Сумського району Сумської області на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії – інструктор групи кінологів, де виконував обов`язки військової служби, визначені посадовою інструкцією та нормативно-правовими актами України, що регулюють порядок несення військової служби в Державній прикордонній службі України, а саме: роботи у розташуванні підрозділу, тренування собак, охорона пункту постійної дислокації (ППД), залучення до резервів чергових сил та засобів, залучення до прикордонних нарядів з охорони державного кордону, тощо
Також, відповідач зазначає, що за жовтень 2022 року, на підставі наказу № 780ОС від 07.11.2022, позивачу було виплачено 58709,68 грн. гривень за «26» календарних днів в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах та за грудень 2022 року (12/22), на підставі наказу № 9ОС від 05.01.2023, виплачено 70000 грн. за «31» календарний день в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Колегія суддів зазначає, що право на додаткову грошову винагороду у військовослужбовців Державної прикордонної служби України виникає виключно за умов документального підтвердження виконання у відповідні дні військовослужбовцем бойових завдань, визначених наказами Адміністрації Держприкордонслужби №628/0/81-22-АГ від 09.12.2022, №392-/0/81-22-АГ від 30.07.2022.
Стосовно посилань апелянта, що до відповідача подано рапорти про встановлення додаткової винагороди, однак виплата такої винагороди протиправно виплачувалась не в повному обсязі, колегія суддів зазначає, що факт подання рапортів про виплату позивачу збільшеної додаткової винагороди, не спростовує необхідності документального підтвердження права на отримання такої винагороди.
Доводи апелянта про проходження ним служби в межах Юнаківської сільської територіальної громади Сумської області, яка віднесена до територій ведення воєнних (бойових) дій, колегія суддів вважає такими, що не є виключною підставою для отримання збільшеної грошової винагороди до 100 000 грн., з огляду на те, що обов`язковою умовою є підтвердження виконання особою бойових (спеціальних) завдань.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 06.08.2024 року у справі №400/10311/23, самі по собі обставини перебування позивача в районі бойових дій, не можуть бути підставою для визнання військовослужбовця таким, що брав безпосередню участь у веденні бойових дій, та підставою для нарахування і виплати йому додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України №168, у збільшеному розмірі до 100 000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах без підтвердження цих обставин відповідними документами (доказами).
Оскільки матеріали справи не містять доказів виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань із встановленого пунктами 2 наказів №628/0/81-22-АГ від 09.12.2022, №392-/0/81-22-АГ від 30.07.2022 Адміністрації Держприкордонслужби, наведені доводи скаржника, є необґрунтованими та такими, що підлягають відхиленню.
Крім того, колегія суддів враховує, що обґрунтовуючи свої вимоги позивач не зазначає про конкретні завдання та дії, які ним виконувалися у спірний період.
Стосовно доводів апеляційної скарги про неможливість застосування до спірних правовідносин наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України №392-АГ від 30.07.2022 та №628-АГ від 09.12.2022, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з пунктами 1, 2 Положення про Адміністрацію Державної прикордонної служби України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №533 від 16.10.2014, Адміністрація Державної прикордонної служби України є центральним органом виконавчої влади та у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Пунктом 9 вказаного Положення передбачено, що Адміністрація Держприкордонслужби в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів МВС видає директиви, накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.
Тобто, Держприкордонслужба є державним органом, уповноваженим приймати рішення організаційно-розпорядчого характеру з питань своєї діяльності.
Колегія суддів зазначає, що приписи постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 та Положення про Адміністрацію Державної прикордонної служби України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №533 від 16.10.2014, свідчать про наявність у голови Держприкордонслужби повноважень врегульовувати питання виплати грошового забезпечення підпорядкованих йому військовослужбовців, в тому числі і встановлювати конкретні умови і порядок виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022.
Верховний Суд у постанові від 21.12.2023 року у справі № 200/193/23 зазначив, що документування (фіксація) у спірний період органами Держприкордонслужби безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях і заходах та фактична виплата їм додаткової винагороди до 100 000,00 гривень відповідно до приписів наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 року № 392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 року № 628/0/81-22-АГ унеможливлює застосування іншого механізму реалізації постанови Кабінету Міністрів України №168 до правовідносин, що вже відбулися. За відсутності цих відомчих нормативно-правових актів не здійснювався би облік особового складу, який мав право на збільшену додаткову винагороду, що призвело б до невиплати цієї частини грошового забезпечення військовослужбовцям. Отже, застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої Постановою № 168, у спірний період підлягають накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 року № 392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 року №628/0/81-22-АГ. Протилежний висновок поставив би питання необхідності повернення вже виплачених на підставі цих наказів сум додаткової винагороди.
Також, Верховний Суд у постанові від 26.06.2024 року у справі № 200/216/23 звернув увагу на умови (контекст), за яких (якого) Адміністрація Держприкордонслужби видала згадувані накази, а також на мету їх видання. Так, Верховний Суд дійшов висновку, що в наказах Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 року № 392/0/81-22-АГ, від 09.12.2022 року № 628/0/81-22-АГ виписані ті умови і порядок, які покликані були сприяти практичній реалізації приписів пункту 1 Постанови № 168, аби, з одного боку, ті військовослужбовці, які залучені до виконання бойових завдань/заходів, отримали додаткову винагороду, що теж є однією з умов бойової і мобілізаційної готовності Держприкордонслужби, а з іншого - забезпечити ефективне і цільове використання бюджетних коштів.
Таким чином, у ході судового розгляду не встановлено наявності доказів та документального підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії під час під час перебування в районах ведення бойових дій в спірний період.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, застосував норми матеріального та процесуального права та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.10.2025 по справі № 480/10679/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц 	
Судді	   	В.Б. Русанова   Я.В. П`янова