Справа № 697/1275/26 
Провадження № 1-кп/697/181/2026 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2026 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
за участю секретарів с/з – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора – ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_5 ,
представника потерпілого – ОСОБА_6 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області кримінальне провадження №12026255340000056 від 02.05.2026 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ Київської області, українця, громадянина України, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, групи інвалідностей не має, раніше судимого:
- 18.02.2002 Канівським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;
- 22.05.2003 Канівським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 24.10.2006 по відбуттю строку покарання;
- 30.09.2010 Канівським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 30.09.2011 по відбуттю строку покарання;
- 07.02.2012 Канівським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;
- 15.04.2013 Канівським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 12.03.2015 по відбуттю строку покарання;
- 29.12.2016 Канівським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 128 КК України до 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт;
- 23.10.2017 Канівським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;
- 25.06.2018 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 249 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі;
- 31.07.2018 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 25.10.2018 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 5 років 7 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 24.05.2024 по відбуттю строку покарання;
- 26.07.2024 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України до 2 років пробаційного нагляду;
- 03.12.2024 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року пробаційного нагляду, ухвалою Черкаського апеляційного суду від 11.09.2025 змінено вирок в частині призначення покарання та призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців обмеження волі;
- 08.12.2025 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.ч. 1, 3 ст. 357 КК України до обмеження волі на строк 3 роки, 
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до п.п. 1 п. 1 р. IV Правил любительського рибальства затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19 вересня 2022 року № 700 зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 16 листопада 2022 року за № 1412/38748 (зі змінами) «забороняється добування (вилов) такими знаряддями: сітками та пастками усіх типів конструкції, а також іншими сітковими знаряддями добування (вилову), за винятком раколовок конструкції «хапка», підсак та ручних драг, встановлених цими Правилами розмірів».
Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 10.12.2004 року № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» під незаконним заняттям рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом треба розуміти таке вилучення водних живих ресурсів із природного середовища, яке здійснюється з порушенням чинного законодавства, що регулює порядок і умови промислового, любительського, спортивного рибальства іншого використання водних живих ресурсів. Зокрема, незаконним є промисел, який здійснюється всупереч існуючим правилам без належного на те дозволу, в заборонений час, у недозволених місцях, із застосуванням заборонених знарядь лову, з перевищенням установлених лімітів чи норм вилову.
Так, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, 01 травня 2026 року близько 22:00 год., більш точного часу не встановлено, перебуваючи в акваторії річки Рось, що в адміністративних межах с. Лука Черкаського району Черкаської області, більш точної адреси не встановлено, діючи умисно, усвідомлюючи настання суспільно-небезпечних наслідків, у нерестовий період, вбрід, шляхом занурення помістив у воду заборонені знаряддя лову – три сітки: перша – розміром вічка 30 мм (3х3), довжиною 30 м, висотою 1 м, друга – розміром вічка 60 мм (6х6), довжина 30 м, висотою 1 м, третя – розміром вічка 65 мм (6,5х6,5), довжина 30 м, висотою 1 м, які відносяться до сіткового знаряддя добування (вилову) та являються забороненими, відповідно до п. 1 розділу IV Правил любительського рибальства затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 700 від 19.09.2022 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 16.11.2022 за № 1412/38748.
ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, спрямованого на незаконне зайняття рибним добувним промислом, діючи всупереч встановленої заборони на лов (добування) водних біоресурсів за допомогою сіток, перебуваючи на воді 02 травня 2026 року близько 10:30 год., перебуваючи в акваторії річки Рось, що в адміністративних межах с. Лука Черкаського району Черкаської області, зняв (дістав із води) три раніше встановлені ним у воду сітки з виловленим водним біоресурсом (рибою) виду: «Окунь» в кількості – 12 штук, «Судак» в кількості – 4 штуки, «Плітка» в кількості – 6 штук, «Плоскирка» в кількості – 2 штуки, «Лящ» в кількості – 9 штук та помістив їх до двох полімерних мішків, після чого був виявлений цього ж дня близько 11:30 год. працівниками відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.
Таким чином, згідно розрахунку збитків, складеного Інститутом рибного господарства Національної академії аграрних наук України від 05.05.2026 за № 344-05/26, ОСОБА_5 завдав шкоди водним біоресурсам України, внаслідок незаконного вилову ним риби в акваторії річки Дніпро Кременчуцького водосховища в межах с. Лука Черкаського району Черкаської області на загальну суму 79 645,00 гривень (сімдесят дев`ять тисяч шістсот сорок п`ять гривень), яка згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004 року № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» є істотною.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 249 КК України – незаконне заняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України визнав повністю за обставин вказаних у обвинувальному акті, у скоєному щиро розкаюється та просить суворо не карати. Зазначив, що 01.05.2026 ввечері близько 22:00 год. на р. Рось неподалік с. Лука поставив три сітки, а 02.05.2026 їх зняв (дістав з води) та виловив рибу: окунь – 12 шт., судак – 4 шт., плітка – 6 шт., плоскирка – 2 шт., лящ – 9 шт. та склав її у мішок. Після чого цього ж дня був виявлений працівниками поліції.
Представник потерпілого та цивільного позивача – Канівської міської ради ОСОБА_6 у судовому засіданні просила призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі. Цивільний позов підтримує повністю.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, які вважають, що вказане кримінальне провадження доцільно розглянути відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження всіх доказів стосовно обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого та ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.
При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.
Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими, суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18 січня 1978 року, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21 липня 2011 року, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_5 у судовому засіданні не здобуто.
При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.
Також суд роз`яснив, що учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи показання обвинуваченого, надані ним у судовому засіданні, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_5 доведено.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 249 КК України, як незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків та скоєному умисно, дані на особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності який має не зняту та не погашену судимість, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, перебував на обліку у лікаря-нарколога з 2018 року до 2019 року, до лікаря-психіатра КНП «Канівська багатопрофільна лікарня» Канівської міської ради Черкаської області не звертався, групи інвалідності не має.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Таким чином, суд, враховуючи зазначені вище обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 249 КК України.
Крім цього, судом також встановлено, що вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08.12.2025 у справі № 697/3008/25 ОСОБА_5 був засуджений за вчинення кримінальних проступків, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 357 КК України до остаточного покарання у виді 3 років обмеження волі.
Так, кримінальний проступок за даним вироком ОСОБА_5 вчинив у період 01-02 травня 2026 року, тобто після ухвалення вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08.12.2025 у справі № 697/3008/25.
Згідно ч.ч. 1 та 4 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 71 КК України, приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає покарання за сукупністю вироків.
Таким чином, враховуючи, що обвинуваченого ОСОБА_5 вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08.12.2025 засуджено за ч.ч. 1, 3 ст. 357 КК України до остаточного покарання у виді 3 років обмеження волі, і в період невідбутого покарання він вчинив новий кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 249 КК України, суд застосовує правила, передбачені ст. 71 КК України, та до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Враховуючи вказані обставини, відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, згідно якої особі, що скоїла кримінальне правопорушення повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що з урахуванням даних, що характеризують обвинуваченого, та інших обставин справи, ОСОБА_5 необхідно визначити остаточне покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст. 71 КК України, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Підстав для застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.
Щодо поданого цивільного позову, суд зазначає наступне.
Так, разом з обвинувальним актом прокурором Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 подано до суду позовну заяву в інтересах держави в особі Канівської міської ради Черкаської області про стягнення завданої неправомірними діями ОСОБА_5 шкоди в розмірі 79 645,00 грн..
У позові зазначено, що внаслідок вчинення ОСОБА_5 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, навколишньому природному середовищу спричинено шкоду у розмірі 79 645,00 грн..
Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до положень ст. 128 КПК України, особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦПК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Згідно з ст. 5 Закону України «Про тваринний світ», об`єкти тваринного світу, риба в тому числі, знаходяться під охороною держави незалежно від права власності на них.
Відповідно до ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», водні біоресурси, що знаходяться, зокрема, у внутрішніх водних об`єктах, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.
Частинами 3 та 4 ст. 56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Так, Канівським відділом Смілянської окружної прокуратури направлено лист від 19.05.2026 № 52/2-146вих-26 до Канівської міської ради про повідомлення факту кримінального правопорушення та підстави для вжиття заходів щодо стягнення шкоди з винної особи, але листом від 19.05.2026 за № 01-01-35/927 прокурора було повідомлено, що міська рада не зверталася до суду з позовом про стягнення істотної шкоди, завданої ОСОБА_5 рибному господарству України, оскільки їй стало відомо про це лише після отримання листа прокурора та у зв`язку з тим, що до Канівської міської ради не надходило жодних документів від уповноважених органів на підставі яких можливо було б звернутися до суду про стягнення шкоди. Оскільки, Канівська міська рада не мала доступу до матеріалів досудового розслідування і саме це створює складність у підготовці позовної заяви до суду та здійснення представництва в судових засіданнях. З огляду на викладені обставини, Канівська міська рада клопотала про представлення інтересів держави в особі Канівської міської ради прокурором.
Суд вважає, що в даному випадку звернення прокурора з вищезазначеним позовом було необхідне, так як особа, яку законодавством визначено для звернення до суду з відповідним позовом, жодних заходів для захисту інтересів держави не здійснила.
З огляду на наведене з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави в особі Канівської міської ради Черкаської області, підлягають стягненню грошові кошти в сумі 79 645,00 грн., завданої в рахунок заподіяної шкоди водним біоресурсам України.
Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обиралась.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05.05.2026 у справі №697/1072/26 (провадження 1-кс/697/92/2026) на майно, необхідно скасувати.
Керуючись ст.ст. 127, 128, 349, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08.12.2025 у справі № 697/3008/25 та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.
Строк відбуття призначеного ОСОБА_5 покарання обраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов прокурора Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Канівської міської ради Черкаської області про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави Україна в особі Канівської міської ради Черкаської області (код ЄДРПОУ 33362991) шкоду, завдану внаслідок незаконного добування водних біоресурсів у сумі 79 645,00 грн. (сімдесят дев`ять тисяч шістсот сорок п`ять гривень, 00 копійок), перерахувавши їх за наступними реквізитами: UA20 899998 0333109331000023717, отримувач ГУК Черк.обл./тг м. Канів/24062100, банк отримувача Казначейство України (ел.адм. подат), код отримувача (ЄДРПОУ) 37930566, код класифікації доходів бюджету 24062100.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05.05.2026 у справі № 697/1072/26 (провадження №1-кс/697/92/2026) – скасувати.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- знаряддя лову – три месинові сітки із наступними параметрами: сітка № 1 – крок вічка 30х30 мм, висота приблизно 1 м, довжина приблизно 30 м; сітка № 2 – крок вічка 65х65 мм, висота приблизно 1 м, довжина приблизно 30 м; сітка № 3 – крок вічка 65х65 мм, висота приблизно 1 м, довжина приблизно 30 м, які передано до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області – знищити;
- кошти, отримані від реалізації ТОВ «Рибколгосп» свіжовиловленої риби виду: «Окунь» в кількості 12 шт., «Судак» в кількості 4 шт., «Плітка» в кількості 6 шт., «Плоскирка» в кількості 2 шт., «Лящ» в кількості 9 шт. – звернути в дохід держави;
- один CD-R, де наявні відеозаписи з нагрудної камери за 02.05.2026, який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 12026255340000056 – залишити при матеріалах кримінального провадження № 12026255340000056.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. 

Головуючий ОСОБА_1