ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/2948/26
Номер провадження 1-кп/495/545/2026
12 травня 2026 року	м. Білгород-Дністровський	

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого - одноособово судді ОСОБА_1 
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Білгород-Дністровському кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 12026162240000394 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Узеіркенд, Агджабінського району, Азейрбайджану, українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України 

сторони кримінального провадження:
прокурор Білгород – Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону – ОСОБА_4 
обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що він 01.04.2026, приблизно о 18 годині 00 хвилин, перебуваючи на території пункту пропуску «Старокозаче» НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, що розташований на околиці села Старокозаче, Білгород – Дністровський район, Одеська область, з метою безперешкодного перетину державного кордону України його знайомим, громадянином Азербайджану ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , на автотранспорті, а саме на автомобілі марки «Kia» д/н НОМЕР_2 , на в`їзд в Україну, достеменно знаючи про протиправність вчинення своїх дій та порядок перетину державного кордону, у обвинуваченого ОСОБА_3 виник протиправний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів службовій особі, а саме співробітнику Державної прикордонної служби України лейтенанту ОСОБА_7 , який виконував службові обов`язки у прикордонному наряді «старший прикордонних нарядів у пункті попуску» в пункті пропуску «Старокозаче».
Реалізуючи свій злочинний умисел обвинувачений ОСОБА_3 , 01.04.2026 близько 18 години 15 хвилин, перебуваючи на території пункту пропуску «Старокозаче» НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, який розташований на околиці села Старокозаче, Білгород – Дністровського району, Одеської області, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, достовірно знаючи, що лейтенант ОСОБА_7 є службовою особою Державної прикордонної служби України, уповноваженою згідно посадової інструкції на виконання службових обов`язків, а саме здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України, перебуваючи у прикордонному наряді «Огляд транспортних засобів», переслідуючи мету безперешкодного перетину державного кордону України його знайомим, громадянином Азербайджану ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , на автотранспорті, а саме на автомобілі марки «Kia» д/н НОМЕР_2 , надав лейтенанту ОСОБА_7 грошову винагороду у розмірі 200 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США, що станом на 01.04.2026 за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим Національним банком України становило 8783,5 грн.(вісім тисяч сімсот вісімдесят три гривні п`ятдесят копійок) за вчинення останнім в його інтересах дій з використанням наданого йому службового становища, а саме за здійснення неналежного прикордонного контролю, що полягав у безперешкодному пропуску через державний кордон на в`їзд в Україну, особі, його знайомому, громадянину Азербайджану ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не мала на те підстав, для подальшого працевлаштування останнього без наявних на це документів.

Позиція обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та пояснив, що дійсно 01.04.2026, у ввечері, приблизно о 18 годині 00 хвилин, перебуваючи на території пункту пропуску «Старокозаче» НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, чекаючи у черзі на автомобілі марки «Kia» д/н НОМЕР_2 , підійшов до службової особи Державної прикордонної служби України та надав грошову винагороду, по 100 доларів США, дві купюри, вклавши у паспорт.
Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності. 
Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу Україниі наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження, погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. 
Обвинуваченому ОСОБА_3 було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Нормативне обґрунтування. Висновки суду.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст. 369 ч.1 КК України, як надання неправомірної вигоди службовій особі, за вчинення службовою особою в його інтересах дії з використанням наданого їй службового становища.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить щире каяття. 
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ст. ст.50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. 
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. 
Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості.
У відповідності до ст. 69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, його вік, стан здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином, вину у вчиненому визнав, дійсно щиро розкаявся, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд, керуючись принципом справедливості, вважає, що для досягнення мети попередження кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді штрафу в межах санкції ст. 369 ч. 1 КК України.
Дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
У той час, як призначення будь-якого іншого виду покарання суд сприймає як діяння, яке б указувало на те, що саме у цій ситуації та обставинах, при яких було вчинено кримінальне правопорушення, воно сприймалося б як грубо непропорційне (діяння та покарання), як наслідок, у світлі практики ЄСПЛ, сприймалося б як жорстоке поводження, тобто суперечило статті 3 Конвенції, в момент його винесення.
Метою притягнення до кримінальної відповідальності є не тільки покарання, а й виправлення особи, розуміння ним своїх негативних наслідків та виправлення останніх. 
На думку суду, застосування до обвинуваченого саме такого покарання є найбільш доречним та є тим стримуючим фактором, який буде достатнім для виховання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Інші питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Запобіжний захід у відношенні до обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз, відповідно до ст.124 КПК України – відсутні.
Арешт накладений 03.04.2026 Ухвалою слідчого судді Білгород – Дністровського міськрайонного суду, а саме: на вилучений під час проведення огляду мобільний телефон марки «Samsung», моделі «А-26», що вилучено до сейфпакету RIC 2015208 – скасувати.
Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung», моделі «А-26», що вилучено до сейфпакету RIC 2015 належний обвинуваченому ОСОБА_3 повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .
До грошових коштів двома банкнотами, номіналом 100 доларів США кожна (PF 54318576K та LG 33762856B), що були вилучені до сейфпакету WAR 1267549, на підставі ч. 1 ст. 96-1 та п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 96-2 КК – застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати на користь держави.
Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 ч.1 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 500 грн на користь держави.
Запобіжний захід у відношенні до засудженого ОСОБА_3 не обирався.
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз, відповідно до ст.124 КПК України – відсутні.
Арешт накладений 03.04.2026 Ухвалою слідчого судді Білгород – Дністровського міськрайонного суду, а саме: на вилучений під час проведення огляду мобільний телефон марки «Samsung», моделі «А-26», що вилучено до сейфпакету RIC 2015208– скасувати.
Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung», моделі «А-26», що вилучено до сейфпакету RIC 2015 належний засудженому ОСОБА_3 повернути засудженому ОСОБА_3 .
Речові докази: до грошових коштів двома банкнотами, номіналом 100 доларів США кожна (PF 54318576K та LG 33762856B), що були вилучені до сейфпакету WAR 1267549 – застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати на користь держави.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.
Суддя: