Справа № 646/4056/25 
№ провадження 1-кп/646/492/2026 

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2026 року       м.Харків   
Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судовго засідання ОСОБА_2 ,
перекладача ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 , 
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 62025170020005555 від 30.04.2025 року, відносно 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Берегове Закарпатської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який обіймав посаду гранатометника 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,-

в с т а н о в и в :

13.02.2025 приблизно о 13.00 годині у с. Велика Шапківка Куп`янського району Харківської області заступник командира військової частини НОМЕР_2 з психологічної підтримки персоналу майор ОСОБА_7 в усному порядку довів до військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , у тому числі гранатометника 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_6 , бойове розпорядження командира НОМЕР_2 від 13.02.2025 №1753/23/100дск, відповідно до якого вказані військовослужбовці, у тому числі ОСОБА_6 , повинні були зайти на взводний опорний пункт (ВОП) «ТИС» в зоні бойових дій в БРО (батальйонний рубіж оборони) військової частини НОМЕР_2 . Але ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, розуміючи, що він зобов`язаний виконувати наказ начальника, та маючи об`єктивну можливість його виконати, відкрито відмовився виконувати вищевказаний наказ начальника без поважних причин, чим підірвав боєготовність та боєздатність військової частини НОМЕР_1 .
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.402 КК України, а саме, непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, вчинену в умовах воєнного стану.
У судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину та пояснив, що під час проходження військової служби у Куп`янському районі 13.02.2025 за наказом командира він та три інших військовослужбовця повинні були повернутися на бойову позицію, назву якої наразі не пам`ятає, звідки евакуювали важкопораненого та куди наближалися сили російської армії. Напередодні він повернувся з бойової позиції, у нього боліла спина, він хотів відпочити. Він та інші військовослужбовці відмовилися виконувати цей наказ. До цього випадку під час проходження військової служби у нього не було труднощів з виконанням бойових завдань, оскільки якщо йому було щось не зрозуміло, інші військовослужбовці пояснювали йому російською мовою, якою він володіє на невисокому рівні, та за потреби показували наочно, що треба зробити.
Крім того, під час судового розгляду ОСОБА_6 щиро розкаявся у вчиненому та протягом усього судового розгляду наполягав на своїй готовності продовжувати військову службу.
Окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини та його показань, його винуватість підтверджується іншими доказами, дослідженими у їх сукупності та взаємозв`язку.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.01.2025 №26 солдата ОСОБА_6 було визначено таким, що прийняв посаду гранатометника 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону на підставі наказу командира військової частин НОМЕР_3 (по особовому складу) від 22.01.2025 №3-РС.
Довідкою військової частини НОМЕР_1 від 16.02.2025 №333 підтверджується, що солдат ОСОБА_6 перебуває на військовій службі у цій військовій частині з 08.01.2025 по час надання довідки.
14.02.2025 командиром військової частини НОМЕР_2 було винесено наказ щодо призначення службового розслідування за фактом відмови від виконання наказу військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_8 на підставі рапорту від 14.02.2025 №501 заступника командира військової частини НОМЕР_2 з психологічної підтримки персоналу майора ОСОБА_9 про те, що 13.02.2025 приблизно о 134.00 годині гранатометник 2 зводу ротно-тактичної групи військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 , знаходячись у місці тимчасового розташування 2 роти військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , в присутності заступника командира 2 роти військової частин із психологічної підтримки персоналу старшого лейтенанта ОСОБА_10 , після доведення заступником командира військової частини НОМЕР_2 з психологічної підтримки персоналу майором ОСОБА_11 бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 136.02.2025 №1753/23/100дск до його відома, відмовився виходити та взводний опорний пункт (ВОП) «ТИС» у смузі батальйонного рубежу оборони (БРО) командира військової частини НОМЕР_2 .
Згідно з копією затвердженого 15.03.2025 командиром військової частини НОМЕР_2 капітаном ОСОБА_12 Акту службовим розслідуванням за фактом відкритої відмови від виконання наказу військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_8 було встановлено, що гранатометник 2 зводу ротно-тактичної групи військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_13 (перебуваючи у оперативному підпорядкуванні командира військової частини НОМЕР_2 ) здійснив відкриту відмову виконати бойові розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , тим самим скоїв грубе порушення військової дисципліни, причинами чого є особиста недисциплінованість ОСОБА_14 та його недбале ставлення до обов`язків несення військової служби у Збройних Силах України, порушення вимог Статутів ЗСУ та інших нормативно-правових актів військовослужбовцем щодо встановленого порядку проходження військової служби за мобілізацією.
За даними Акту 13.02.2025 близько 13.00 години що гранатометник 2 зводу ротно-тактичної групи військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 , знаходячись у місці тимчасового розташування 2 роти військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , в присутності заступника командира 2 роти військової частин із психологічної підтримки персоналу старшого лейтенанта ОСОБА_10 , після доведення заступником командира військової частини НОМЕР_2 з психологічної підтримки персоналу майором ОСОБА_11 бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 136.02.2025 №1753/23/100дск до його відома, відмовився виходити на ВОП «ТИС» у смузі БРО командира військової частини НОМЕР_2 . Свою неможливість здійснити виконання цього бойового розпорядження солдат ОСОБА_6 не зміг чітко та зрозуміло пояснити. Відповідно до висновку Військово-лікарської комісії від 12.01.2025 солдат ОСОБА_6 придатний до військової служби. Мета бойового розпорядження полягала у підсиленні оборони та недопущенні просування противника на глибину району оборони НОМЕР_4 окремого батальйону ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Відповідно до копії наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 15.03.2025 №40 службове розслідування, призначене наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 14.02.2025 №38, було вирішено вважати закінченим, а матеріали службового розслідування – направити до слідчого відділу (з дислокацією у м.Харків) Територіального бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві.
26.02.2025 слідчим було оглянуто лазерний компакт-диск, на якому міститься відеозапис, яким зафіксовано оголошення солдатам військової частини НОМЕР_1 бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 13.02.2025 №1753/23/10дск про висування на ВОП «ТИС» у зоні бойових дій в БРО (батальйонний рубіж оборони) військової частини НОМЕР_2 , а також відмову солдата ОСОБА_6 виконувати це бойове розпорядження.
За результатами цієї слідчої дії слідчим складено відповідний протокол.
Переглянутим під час судового розгляду вищевказаним відеозаписом встановлено, що 13.02.2025 о 12 годині 58 хвилин у АДРЕСА_2 заступник командира військової частини НОМЕР_2 з психологічної підтримки персоналу майор ОСОБА_15 зачитав п`ятьом військовслужбовцям, серед яких був ОСОБА_6 , наказ - бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 136.02.2025 №1753/23/100дск про вихід до 10.00 години 14.02.2025 на ВОП «ТИС» в зоні бойових дій у смузі БРО НОМЕР_4 окремого батальйону Територіальної бригади. Після оголошення бойового розпорядження на прохання ОСОБА_9 представитися та його запитання, чи зрозуміла суть наказу та чи готовий він його виконувати, ОСОБА_6 російською мовою представився, назвавши своє прізвище, ім`я та по-батькові, та відповів, що він не готовий виконувати наказ. Причину своєї відмови ОСОБА_6 не назвав.
Свідок ОСОБА_7 пояснив, що 13.02.2025 у обідній час, приблизно о 12.00-13.00 годині, перебуваючи у населеному пункті Велика Шапківка Куп`янського району Харківської області, він, обіймаючи посаду заступника командира військової частини НОМЕР_2 з психологічної підтримки персоналу, він зачитав військовослужбовцям, серед яких був ОСОБА_6 , наказ командира про висування на позицію «ТИС» у Куп`янському районі для посилання оборони та недопущення прориву ворога. ОСОБА_6 деякі інші військовослужбовці відмовилися виконувати цей наказ. ОСОБА_6 не зміг чітко пояснивши причину відмови. Відмова ОСОБА_6 підірвала боєготовність та боєздатність бойового підрозділу. Внаслідок цього не відбулося посилення позицій тих військовослужбовців, які там знаходилися. Наказ оголошувався українською мовою, ОСОБА_6 зрозумів його суть, оскільки він відповідав на запитання. До цього випадку свідок заїжджав у розташування підрозділу, до якого належав ОСОБА_6 . Свідок пам`ятає, що ОСОБА_6 казав йому про своє угорське погодження. Проте, під час спілкування зі свідком та іншими військовослужбовцями ОСОБА_6 усе розумів. 
Свідок ОСОБА_16 пояснив суду, що знає ОСОБА_6 з січня 2025 року у зв`язку з проходженням військової служби. У лютому 2025 року, точну дату він не пам`ятає, у населеному пункті Велика Шапківка Куп`янського району свідок, який на той час виконував обов`язки командира роти 467-го окремого піхотного батальйону НОМЕР_5 бригади військової частини НОМЕР_6 , був присутнім під час оголошення наказу командування чотирьом військовослужбовцям, серед яких був ОСОБА_6 . Наказ полягав у необхідності вийти на вогневу позицію на березі річки у Куп`янському районі, тримати оборону й не допустити російським військам прорватися у тил. Напередодні вказані чотири бійці повернулися з бойової позиції та відпочили лише два дні. ОСОБА_6 відмовився виконувати наказ, пославшись на погане самопочуття. 
Свідок ОСОБА_17 пояснив, що взимку, наприкінці 2024 року – на початку 2025 року, точну дату не пам`ятає, вдень, у Куп`янському районі Харківської області він, обіймаючи посаду заступника командира батальйону з тилу у військовій частині НОМЕР_7 , був присутнім під час оголошення наказу командира п`ятьом військовослужбовцям, серед яких був ОСОБА_6 . Наказ зачитував заступник командира батальйону з психологічної підтримки військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 . Суть наказу полягала у необхідності проведення ротації та заміни військовослужбовців на позиції. Після оголошення наказу ОСОБА_7 звернувся до військовослужбовців із запитанням, чи готові вони виконати це бойове розпорядження. Солдат ОСОБА_6 відмовився виконувати цей наказ, але конкретної причини не назвав. Свідок фіксував ці події на відеозапис. Він переконаний, що ОСОБА_6 зрозумів суть наказу. У той день свідок знаходився у місці розташування бойового підрозділу, до якого входив ОСОБА_6 , та спілкувався з ним та іншими військовослужбовцями протягом чотирьох годин. ОСОБА_6 розмовляв ламаною російською мовою з використанням окремих українських слів та розумів свідка й інших військовослужбовців. 
27.02.2025 слідчим було оглянуто висновок Військово-лікарської комісії №328 про придатність ОСОБА_6 до військової служби.
За результатами цієї слідчої дії слідчим складено відповідний протокол.
Копією довідки ВЛК від 12.01.2025 №328 засвідчується, що солдат ОСОБА_6 придатний до військової служби. 
28.02.2025 слідчий оглянув бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 13.02.2025 №1753/23/10дск про висування військовослужбовців, у тому числі, ОСОБА_6 на ВОП «ТИС» у зоні бойових дій в БРО (батальйонний рубіж оборони) військової частини НОМЕР_2 .
За результатами цієї слідчої дії слідчим складено відповідний протокол.
Оцінивши вищевказані докази кожен окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, доведена повністю. 
Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, відноситься до тяжких злочинів.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він є громадянином України, неодружений, має середню освіту, раніше не судимий, за місцем проходження військової служби характеризується посередньо, має зареєстроване місце проживання у м.Берегове Закарпатської області, раніше не судимий. 
Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних ним кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, а також відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченому обставин.
Суд вважає, що для досягнення цілей, визначених ст.50 КК України, з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, необхідно призначити мінімальне покарання обвинуваченому в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у виді позбавлення волі.
Разом з тим, з огляду на наявність вищевказаних обставин, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає можливим застосувати положення ст.75 КК України, оскільки у даному випадку виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання.
Так, обвинувачений у судовому засіданні щиро розкаявся у вчиненому злочині та підтвердив готовність продовжувати військову службу.
Це свідчить про зниження суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та самого обвинуваченого, а тому зумовлює можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.
Разом з тим, з урахуванням всіх встановлених під час розгляду справи обставин, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, що є підставою для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням.

Речові докази по даному кримінальному провадженні відсутні.
Судових витрат немає. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368,370,374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні обов`язки: 
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Скасувати запобіжний захід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, звільнивши його з-під варти негайно.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення їй копії вироку. 
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Якщо на підставі ч.15 ст.615 КПК України в умовах дії воєнного стану суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку, повний текст вироку вручається учасникам судового провадження в день його проголошення.
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1