УХВАЛА
20 травня 2026 року 
м. Київ
справа № 370/438/20
провадження № 61-5859ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», яка подана та підписана Шильцем Артемом Руслановичем, на ухвалу Макарівського районного суду Київської області 
від 17 листопада 2025 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 04 березня 2026 року в справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на дії, бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кухарського Олександра Миколайовича, стягувач - ОСОБА_1 ,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2023 року Публічне акціонерного товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»), звернулося до суду із скаргою на дії, бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кухарського О. М., стягувач - ОСОБА_1 . 
Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 17 листопада 2025 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду 
від 04 березня 2026 року, в задоволенні скарги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відмовлено.
09 квітня 2026 року Шилець А. Р., який зазначає, що діє в інтересах 
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Макарівського районного 
суду Київської області від 17 листопада 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2026 року.
Ухвалою Верховного Суду від 27 квітня 2026 року касаційну скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», яка подана та підписана Шильцем А. Р. , на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 17 листопада 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2026 року повернено заявнику.
30 квітня 2026 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», яка подана та підписана Шильцем А. Р. , повторно звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 17 листопада 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2026 року.
Проте, повторно подана касаційна скарга ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження та підлягає поверненню з наступних підстав. 
За змістом статей 185, 393 ЦПК України повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги. 
Натомість, обставини, які стали підставою для повернення касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 27 квітня 2026 року існувати не перестали, оскільки ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не врахувавши викладені у вказаній ухвалі роз`яснення, повторно подало касаційну скаргу та не надало доказів підтвердження повноважень представника діяти від імені заявника.
Об`єктивних перешкод для виконання роз`яснень викладених в ухвалі Верховного Суду від 27 квітня 2026 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не навело та Верховний Суд їх не встановив.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.
Оскільки заявником при зверненні вдруге до Верховного Суду із касаційною скаргою не було усунено обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 27 квітня 2026 року (провадження № 61-4731ск26), повторно подана та оформлена в аналогічний спосіб касаційна скарга у цій справі також підлягає поверненню особі, яка її подала. 
Відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Керуючись статтями 43, 44, 392, 393 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», яка подана та підписана Шил ьцем Артемом Руслановичем , на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 17 листопада 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2026 року визнати неподаною та повернути заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя В. М. Коротун