Справа № 344/8855/26 
Провадження № 3/344/2302/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2026 року м. Івано-Франківськ 

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Андрусів Л.М., розглядаючи справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;
за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 

В С Т А Н О В И В: 

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 219872 від 03.05.2026 року, зазначено, що 02.05.2026 року близько 11 год. 48 хв. в м. Івано-Франківськ по вул. Дністровська, 26, громадянка ОСОБА_1 у магазині «Най-най» здійснила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а саме викрала товар на загальну суму 126 гривень 32 копійок без ПДВ (сто двадцять шість гривень тридцять дві копійки), чим вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 , якій роз`яснено вимоги ст. 268 КУпАП, вину у вчиненому правопорушенні визнав не визнала. Пояснила суду, що 23.04.2026 року її чоловік поїхав до дітей та залишив їй кошти, за які вона мала купити газову плиту. Вона мала можливість викликати таксі, однак, чомусь вирішила поїхати маршрутним транспортним засобом. У маршрутці було тісно, коли вона вийшла, грошей не було. Вона не мала засобів для існування, про що повідомляла працівників поліції. Окрім того, мала великі проблеми, лікувалася в 1997 році, зараз хвороба відступила. Додала суду довідку.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Так, відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
За правилами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідальність за ч. 1 ст. 51 КУпАП, передбачена за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.
Відповідно до вимог ст. 17 КУпАП, обставиною, яка виключає адміністративну відповідальність, зокрема, є вчинення правопорушення в стані неосудності.
Згідно з ст. 20 КУпАП, не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.
Необхідною умовою притягнення до адміністративної відповідальності є наявність вини у особи, що вчинила адміністративне правопорушення. Особи, що страждають психічними розладами й у силу цього не здатні усвідомлювати характер вчинених ними дій або оцінювати їх соціальне значення, а також не здатні керувати своїми діями через поразку вольової сфери психіки, не можуть діяти умисно або необережно, тобто виявити вину в адміністративно-правовому змісті.
Осудність - це психічний стан людини, який передбачає, що під час вчинення протиправного діяння людина може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Осудність є обов`язковою ознакою суб`єкта адміністративного правопорушення. Між осудністю й виною є тісний взаємозв`язок. Осудність, як і вина, - невід`ємний елемент складу адміністративного правопорушення. Осудність - ознака складу адміністративного правопорушення, що характеризує його суб`єкт; вина - ознака складу, який характеризує суб`єктивну сторону. Осудність, як і вина, характеризується певними ознаками: інтелектуальними й вольовими. Вольова ознака юридичного критерію неосудності - нездатність особи під час вчинення адміністративного правопорушення керувати своїми діями (бездіяльністю) - означає нездатність людини діяти з своєї волі, відповідно до своїх уявлень, переконань, нездатність утриматися від імпульсивних, мимовільних й інших подібних діянь. Інтелектуальна ознака юридичного критерію неосудності означає нездатність особи під час адміністративного правопорушення усвідомлювати фактичний характер і суспільну шкідливість вчинюваних діянь (бездіяльності) та їх наслідків, усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом (частини 1-3 статті 7 КУпАП).
Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1659/26 від 13.03.2026 року, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає захворюванням – параноїдальна шизофренія, безперервний перебіг, афективно-параноїдальний синдром (F 20.0).
Відповідно до вимог п. 3 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі неосудності особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність.
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 страждає на хронічне психічне захворювання та не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, а тому справа підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись статтями 1, 9, 10, 17, 20, 51, 245, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з неосудністю особи, яка вчинила протиправну дію.
Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня винесення постанови. 

Суддя Людмила АНДРУСІВ