Справа № 538/845/26
Провадження № 3/538/240/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
29 квітня 2026 року Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Бондарь В.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітнього, громадянина України, студента 1 курсу ДНЗ "Гадяцьке ВПАУ", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

в с т а н о в и в: 

До Лохвицького районного суду Полтавської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення неповнолітнього ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 995921 від 21.04.2026 року встановлено, що 04.04.2026 року близько 20.00 години в АДРЕСА_1 неповнолітній ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме висловлював образи нецензурного характеру в її адресу, чим своїми діями завдав шкоди її психологічному здоров`ю, вчинено повторно протягом року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 173-2 цього Кодексу - розглядаються у триденний строк.
В судове засідання неповнолітній ОСОБА_1 не з`явився.
Відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство в сім`ї - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Диспозицією та об`єктивною стороною правопорушення за ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення. Крім того, обов`язковими ознаками складу правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП України є те, що особою, потерпілою від насильства в сім`ї, може бути лише член сім`ї, діяння обов`язково повинно бути протиправним, яке призвело або могло призвести до порушень прав члена сім`ї.
Вина ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 995921 від 21.04.2026 року, письмовими поясненнями, рапортом чергового ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, копією постанови суду від 25.02.2026 року.
Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1  наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан.   Згідно ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.
Згідно ч. 1 ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП.
Відповідно до ст. 24-1КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.
При застосуванні заходів впливу до неповнолітнього ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника та ступінь його вини.
Так, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення у сімнадцятирічному віці, є студентом ПТУ, не працює та немає самостійного доходу.
До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, суд відносить вчинення правопорушення у неповнолітньому віці.
Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність неповнолітньої ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який на момент скоєння правопорушення не досяг повноліття, ступінь його вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення вважаю за необхідне застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 , захід адміністративного впливу у вигляді попередження.
Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення суддею постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 656,60 грн.
Заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП не є адміністративними стягненнями в розумінні ст. 23 КУпАП, а є альтернативними заходами впливу, які можуть бути застосовані тоді, коли виховання неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку. Тому, при застосуванні до неповнолітнього правопорушника заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП, стягнення судового збору не допускається.
Враховуючи, що до неповнолітнього ОСОБА_1 застосовано захід впливу - попередження, яке не є адміністративним стягненням, суд прийшов до висновку, що з неповнолітнього ОСОБА_1 не підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 656,60 грн.
Керуючись ст. ст. 7, 9, 12, 13, 24-1, 40-1, 173-2, 248, 249, 251, 252, 268, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення , -

п о с т а н о в и в:

Визнати неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захід впливу, передбачений ст. 24-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді попередження.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Лохвицького районного 
суду Полтавської області      В.А. Бондарь