Справа № 346/6769/25
Провадження №2/930/656/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
28.04.2026 року       Немирівський районний суд
Вінницької області
в складі головуючого судді:     Алєксєєнка В.М.
при секретарі:       Загребельному О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :
Представник позивача — Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» Хлопкова М.С. звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області з даною позовною заявою, у якій просила стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 00-9823838 від 20.06.2024 у сумі 20 297,50 грн, а також судові витрати: судовий збір у сумі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 00-9823838 на суму 5 290,00 грн.
Для отримання кредиту відповідач зареєструвався на сайті кредитодавця та отримав доступ до особистого кабінету. У процесі реєстрації він пройшов процедуру ідентифікації та верифікації, дотримуючись підказок відповідного сайту кредитодавця. Після цього відповідач ознайомився з чинною редакцією Правил надання коштів у позику, заповнив свої персональні ідентифікаційні дані, визначені як обов`язкові, та вказав суму коштів, яку бажав отримати. Відмова відповідача від проходження верифікації чи ненадання інформації та документів, необхідних для її проведення, має наслідком відмову кредитодавця від встановлення ділових відносин із позичальником та від укладення з ним кредитного договору.
Таким чином, під час укладення кредитного договору первісним кредитором здійснено ідентифікацію та верифікацію відповідача згідно з вимогами, встановленими постановою НБУ «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу», що передбачено та погоджено умовами кредитного договору.
Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтвердив, що отримав у чіткій та зрозумілій формі актуальну й достовірну інформацію, передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», а також відомості про фінансову послугу та кредитодавця у визначеному законодавством обсязі, достатньому для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання або відмови від отримання такої послуги; ознайомився з Правилами, повністю їх зрозумів, погодився з ними та зобов`язався неухильно їх дотримуватися.
Таким чином, у кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру та типу процентної ставки.
Відповідач приєднався до умов кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора 30100, що відповідно до вимог законодавства визнається належним та допустимим способом підтвердження волевиявлення сторони на укладення правочину. Після вчинення акцепту позичальником кредитодавцем на кредитний договір накладено кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи із кваліфікованою електронною позначкою часу.
Зазначений порядок підтверджується положеннями кредитного договору та довідкою про ідентифікацію.
На виконання умов кредитного договору 20.06.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів шляхом безготівкового зарахування через Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТГІД» на платіжну картку № 5355-28XX-XXXX-5628 (далі — платіжна картка), що, у свою чергу, є доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТГІД» з відповідною відміткою та додатком до нього.
17.02.2025 між первісним кредитором та позивачем укладено договір факторингу № 17022025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Таким чином, відповідно до Реєстру боржників № Б/Н від 17.02.2025 до договору факторингу та акта приймання-передачі, до позивача перейшло право вимоги до відповідача.
Оскільки Реєстр боржників № Б/Н від 17.02.2025 до договору факторингу містить інформацію щодо великої кількості позичальників із зазначенням персональних даних інших фізичних осіб, які не мають відношення до предмета позову, до матеріалів справи надано витяг з Реєстру боржників, що містить лише дані відповідача (інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб).
Додатково, для підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) первісного кредитора з боку позивача згідно з договором факторингу саме за відступлення права вимоги в обсязі кредитних договорів, зазначених у Реєстрі боржників № Б/Н до договору факторингу (до якого також входило відступлення права вимоги щодо заборгованості відповідача за кредитним договором), до позовної заяви додано платіжну інструкцію (додаток 13).
З метою повного та всебічного розгляду справи подано схему переходу прав вимоги із відображенням та деталізацією кожного етапу такого переходу.
Під час укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення такого електронного кредитного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
У період відступлення права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором між кредиторами розмір заборгованості за цим договором на момент кожного відступлення права вимоги зазначався у Реєстрі боржників.
Витяги з кожного відповідного Реєстру боржників, на підставі якого здійснювалося відступлення права вимоги за кредитним договором, додано до позовної заяви.
Розрахунок заборгованості, підготовлений первісним кредитором за кредитним договором, додано до позовної заяви.
Позивач не здійснював жодних нарахувань за кредитним договором.
Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу в рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором.
Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язався своєчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у порядку, визначеному кредитним договором.
Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором.
Враховуючи викладене, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на момент подання позовної заяви за кредитним договором становить 22 597,50 грн, з яких:
5 290,00 грн — заборгованість за тілом кредиту;
15 007,50 грн — заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом;
2 300,00 грн — заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Зазначена сума також підтверджується випискою з особового рахунку за період з 17.02.2025 по 01.10.2025.
Ухвалою від 06.02.2026 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Цією ж ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ "ПУМБ".
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду шляхом надсилання повісток за зареєстрованим місцем проживання та розміщенням оголошення на офіційному сайті суду відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву по справі не скористався, будь-яких клопотань та заяв не надіслав, а тому суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення.
Представник позивача в прохальній частині позовної заяви просить розглядати справу за його відсутності, а також у разі неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи.
З урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні обставини.
Судом встановлено, що 20.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 00-9823838.
Як убачається з матеріалів справи, укладення кредитного договору відбулося в електронній формі шляхом реєстрації відповідача на вебсайті кредитодавця, проходження процедури ідентифікації та верифікації, а також підтвердження волевиявлення шляхом введення одноразового ідентифікатора 30100, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію» та є належним способом підписання електронного правочину.
Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтвердив, що отримав у чіткій та зрозумілій формі інформацію, передбачену Законом України «Про споживче кредитування», ознайомився з правилами надання коштів у позику, погодився з ними та зобов`язався їх виконувати.
Згідно з умовами кредитного договору кредитодавець зобов`язався надати відповідачу кредитні кошти, а відповідач — повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови договору у встановлені строки.
На виконання умов договору 20.06.2024 первісний кредитор здійснив переказ кредитних коштів на платіжну картку відповідача № 5355-28XX-XXXX-5628.
Разом з тим, судом установлено, що відповідно до паспорта споживчого кредиту сума кредиту становила 4 600,00 грн строком на 360 календарних днів.
Крім того, згідно з відповіддю АТ «ПУМБ», наданою на виконання ухвали суду від 06.02.2026, за результатами аналізу операцій по платіжній картці № НОМЕР_1 , відкритій на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), за період з 20.06.2024 по 25.06.2024 встановлено надходження грошових коштів у сумі 4 600,00 грн через сервіс іншого банку.
Також АТ «ПУМБ» повідомило, що за ОСОБА_1 закріплений фінансовий номер телефону НОМЕР_3 , на який надсилається інформація щодо підтвердження здійснення операцій за платіжною карткою № НОМЕР_1 .
Аналогічні відомості містяться у детальному розрахунку заборгованості та переліку позичальників із даними про транзакції, щодо яких запитувалась інформація, відповідно до яких ОСОБА_1 20.06.2024 було зараховано кошти саме у сумі 4 600,00 грн.
Вказані обставини у своїй сукупності підтверджують факт отримання відповідачем кредитних коштів та використання ним платіжної картки, на яку було здійснено зарахування.
17.02.2025 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 17022025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9823838 від 20.06.2024.
Факт переходу права вимоги підтверджується договором факторингу, актом приймання-передачі та витягом з Реєстру боржників, наявними у матеріалах справи.
Відповідно до ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги, а до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику, а позичальник — повернути кредит та сплатити проценти.
Судом установлено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти та проценти у встановлені договором строки не повернув, у зв`язку із чим утворилася заборгованість.
Разом із тим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5 290,00 грн.
Однак належних та допустимих доказів на підтвердження фактичного отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 5 290,00 грн або правових підстав включення різниці між фактично отриманими коштами та заявленою сумою кредиту до тіла кредиту позивачем суду не надано.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що належними та допустимими доказами підтверджується отримання відповідачем кредитних коштів лише у розмірі 4 600,00 грн, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню саме у вказаному розмірі.
Щодо вимог про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, суд виходить із того, що відповідач, уклавши кредитний договір, погодився з його умовами, у тому числі щодо нарахування процентів за користування кредитними коштами.
Наданим позивачем розрахунком заборгованості підтверджується наявність заборгованості за відсотками у розмірі 15 007,50 грн. Вказаний розрахунок відповідачем не спростований, доказів погашення заборгованості матеріали справи не містять, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог у цій частині.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 2 300,00 грн штрафних санкцій (пеня, штраф), суд зазначає таке.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Також указаною нормою встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) таких договорів, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Судом установлено, що нарахування заборгованості за пенею/неустойкою за договором № 00-9823838 від 20.06.2024 у розмірі 2 300,00 грн здійснено після 24.02.2022, тобто у період дії в Україні воєнного стану.
За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за штрафними санкціями у розмірі 2 300,00 грн задоволенню не підлягають.
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4 600,00 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 15 007,50 грн, а всього — 19 607,50 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, а також понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн, що підтверджується належними доказами.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 101,87 грн.
Разом із тим, беручи до уваги характер спору, обсяг наданих представником позивача правничих послуг, документальне підтвердження понесених витрат та відсутність клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у повному розмірі — 7 000,00 грн.
У розумінні положень частини п?ятої статті 141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт (Постанова ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі N? 922/445/19). Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 128, 141, 223, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 274-279, 280-284 ЦПК України, згідно ст.ст. 11, 509, 512, 514, 516, 525,526,530,551,599,610,611,615, 625 629,1050,1054 ЦК України, суд –
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 00-9823838 від 20.06.2024 у розмірі 19 607 (дев`ятнадцять тисяч шістсот сім) грн 50 коп., з яких: 4 600,00 грн — заборгованість за тілом кредиту; 15 007,50 грн — заборгованість за відсотками за користування кредитом.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судовий збір у розмірі 2 101 (дві тисячі сто одна) грн 87 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 (сім тисяч) грн 00 коп.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте Немирівським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причи.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: В.М. Алєксєєнко