Справа № 502/2262/25 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2026 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:
головуючого - судді Масленикова О.А.
за участю:
секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за позовом
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
до
Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області,
третя особа: приватний нотаріус Одеського районного нотаріального округу Одеської області Вініцький Борис Валерійович
про 
визнання права власності на спадщину, -
В С Т А Н О В И В :
Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в особі представника ОСОБА_1 , звернулись до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, третя особа: приватний нотаріус Одеського районного нотаріального округу Одеської області Вініцький Борис Валерійович про визнання права власності на спадщину. 
В обгрунтовання поданого позову зазначено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частину земельної ділянки, що розташована за цією ж адресою. 
Зазначена частка житлового будинку і земельної ділянки належали померлому на підставі договору купівлі-продажу від 13.10.2004 року, посвідченому приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Децик Е.М., р.н. № 3764, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16.05.2025 року. 
Заяву на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 подала його матір - ОСОБА_5 та син. Однак, прийняту спадщину матір не встигла оформити, у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Згідно заповіту, ОСОБА_5 на випадок смерті зробила розпорядження, згідно якого все її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла – доньці ОСОБА_2 та доньці ОСОБА_3 . 
Із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернулись її доньки – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на підставі яких було заведено спадкову справу. 
Проте, постановами приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Вініцького Бориса Валерійовича від 16.04.2025 року № 50/02-31 та від 16.04.2025 № 51/02-31 було відмовлено у вчинені нотаріальної дії. Відмови обґрунтовані тим, що спадкове майно – житловий будинок і земельну ділянку АДРЕСА_1 спадкодавець ОСОБА_5 прийняла після смерті свого сина, ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не встигла оформити свої права на спадщину. Оригінали документів, що посвідчують право власності ОСОБА_4 на спадкове майно надано не було. 
При цьому, за даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за померлим ОСОБА_4 зареєстровано право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частину земельної ділянки, що розташована за цією ж адресою.
Таким чином, враховуючи прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті свого сина ОСОБА_4 , до складу спадщини позивачів входить 1/4 частина житлового будинку АДРЕСА_1 та 1/4 частину земельної ділянки, що розташована за цією ж адресою.
Однак, позивачі позбавлені можливості оформити спадкові права на вказане майно, у зв`язку із відсутністю у них правовстановлюючих документів на спадкове майно та змушені звернутись до суду за поновленням своїх прав.
В зв`язку із зазначеним представник позивачів просила суд:
- визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/8 частку житлового будинку та 1/8 частку земельної ділянки під АДРЕСА_1 ; 
- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частку житлового будинку та 1/8 частку земельної ділянки під АДРЕСА_1 .
Позивач  ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась.
Позивач  ОСОБА_3  в судове засідання не з`явилась.
Представник позивачів ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала заяву,згідно якої просила проводити розгляд справи у її відсутність та відсутність позивачів, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі.
Представник відповідача - Вилківської міської ради в судове засідання не з`явився, про причине неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. 
Третя особа: приватний нотаріус Одеського районного нотаріального округу Одеської області Вініцький Борис Валерійович в судове засідання не з`явився.
Беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилась, суд ухвалює заочне рішення по справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється
Дослідивши надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:
Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного Кодексу України №00041596490 від 27.09.2023 року наданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 07.05.1976 року Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області було складено відповідний актовий запис № 45. Батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 /а.с.5/.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 складеного 18.09.1973 року м. Вилкове виконкомом міськради депутатів трудящих встановлено, що ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що було складено відповідний актовий запис №114 від 18.09.1973 року. Батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_5 /а.с.11/.
Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 виданого 19.10.1997 року Вилківською міською Радою Кілійського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрували шлюб 19.10.1997 року, про що було складено відповідний актовий запис № 43 від 19.10.1997 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_9 », /а.с.14/.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 складеного 06.11.1974 року Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області та виданого повторно 05.04.2024 року Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що ОСОБА_10 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що було складено відповідний актовий запис №118 від 06.11.1974 року. Батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_5 /а.с.13/.
Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 виданого 06.09.2003 року В.Дальницькою сільською радою Біляївського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрували шлюб 06.09.2003 року, про що було складено відповідний актовий запис № 40 від 06.09.2003 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_12 » /а.с.15/.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 18.09.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 9006 від 18.09.2023 року /а. с. 16/.
Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 427327815 від 16.05.2025 року встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, реєстр. №3764, 13.10.2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Кілійського райнотокругу Децик Е.М., на праві приватної власності належить ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , по 1/2 частки кожному /а.с.7/. 
Згідно копії Договору купівлі-продажу від 13.10.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округ та зареєстрованого в реєстрі за №3764 встановлено, що ОСОБА_14 – «Продавець» продав, а ОСОБА_4 та ОСОБА_13 – «Покупці» купили у рівних частках кожний, житловий будинок з надвірними господарчими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 /а.с.76/.
Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №76818383 від 01.05.2024 року встановлено, що після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватним нотаріусом Харитонюк Т.А. 22.09.2023 року була заведена спадкова справо №26/2023 до майна померлого /а.с.116/.
Згідно заяви за вх.. №86 від 22.09.2023 року, поданої ОСОБА_5 приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Харитонюк Т.А. вбачається, що заявник приймає спадщину після смерті сина ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якого залишилась спадщина у вигляді 1/2 частки в праві спільної часткової власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.127/.
Згідно заочного рішення Кілійського районного суду Одеської області від 25.01.2023 року по справі №502/1955/22 вбачається, що шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстрований 08.09.2002 року Вилківською міською радою Кілійського району Одеської області, актовий запис №36 від 08.09.2002 року - розірвано. Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 25.02.2023 року. /141-142/.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , зареєстрованого 17.07.2003 рку Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області та виданогоповторно 06.10.2023 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) встановлено, що ОСОБА_15 народився ІНФОРМАЦІЯ_12 , про що 17.07.2003 року було складено відповідний актовий запис №45. Батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_13 /а.с.167/.
Згідно довідки №2781/01-26 від 27.09.2023 року, наданої Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області вбачається, що за даними, які містяться в Реєстрі територіальної громади станом на 27.09.2023 рік, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , з 21.12.2004 року о момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На день його смерті за вказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_13 /а.с.145/.
Згідно заяви за вх.. №98 від 16.10.2023 року, з нотаріально засвідченим перекладом з польської на українську мову, поданої ОСОБА_15 приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Харитонюк Т.А. вбачається, що заявник приймає спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки, дачного (садового) будинку, лодки, грошових вкладів та все інше майно /а.с.145-147/.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 виданого 30.03.2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №2812 від 30.03.2024 року /а.с.80/.
Згідно заповіту від 22.09.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитонюк Т.А. та зареєстрованого в реєстрі за №1424 встановлено, що ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробила наступне заповідальне розпорядження: все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповідала дочці – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та дочці – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 /а.с.6/.
Згідно заяви від 01.05.2024 року за №23, поданої ОСОБА_2 приватному нотаріусу Одеського районного нотаріального округу Одеської області Вініцькому Б.В. вбачається, що заявник приймає спадщину, яка залишилась після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у тому числі спадщина, яку вона прийняла після смерті свого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не встигла оформити свої права на спадщину та яка залишила на ім`я заявника заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитонюк Т.А. 22.09.2023 року та зареєстрований в реєстрі за №1424 /а.с.79/. 
Згідно заяви від 01.05.2024 року за №24, поданої ОСОБА_3 приватному нотаріусу Одеського районного нотаріального округу Одеської області Вініцькому Б.В. вбачається, що заявник приймає спадщину, яка залишилась після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у тому числі спадщина, яку вона прийняла після смерті свого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не встигла оформити свої права на спадщину та яка залишила на ім`я заявника заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитонюк Т.А. 22.09.2023 року та зареєстрований в реєстрі за №1424 /а.с.99/. 
Згідно довідки №727/08-12 від 02.05.2024 року, наданої Таїровською селищною радою Одеського району Одеської області встановлено, що відповідно до даних Реєстру територіальної громади Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області, місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 у період по 16.08.2021 року по день надання довідки. За вищевказаною адресою разом із ОСОБА_5 , на день її смерті зареєстровано місце проживання наступних осіб: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_15 /а.с.120/.
Згідно заяви від 05.07.2024 року за №38, поданої ОСОБА_15 приватному нотаріусу Одеського районного нотаріального округу Одеської області Вініцькому Б.В. вбачається, що заявник приймає спадщину, яка залишилась після смерті бабусі ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.121/.
Відповідно до постанови приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Вініцькому Б.В. про відмову у вчинення нотаріальної дії №50/02-31 від 16.04.2025 року вбачається, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для вчинення певної нотаріальної дії, а саме оригіналів правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності ОСОБА_4 на спадкове майно /а.с.182/.
Відповідно до постанови приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Вініцькому Б.В. про відмову у вчинення нотаріальної дії №51/02-31 від 16.04.2025 року вбачається, що ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для вчинення певної нотаріальної дії, а саме оригіналів правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності ОСОБА_4 на спадкове майно /а.с.182/.
При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:
У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.
Відповідно до статей 1216,1217,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За змістом частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.
Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Згідно із положеннями статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно зістаттею 1296 ЦК України спадкоємці як за законом, так і за заповітом мають право звернутись до нотаріуса за видачею їм свідоцтва про право на спадщину.
Відповідно до частин першої та другої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.
Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто, як убачається з вказаної норми, лише державна реєстрація права власності на нерухоме майно є офіційним визнанням права власності.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша та третястатті 13 ЦПК України).
За своєю юридичною природою позов - це матеріально-правова вимога до суду заінтересованої особи (позивача) про здійснення правосуддя в цивільній справі на захист прав, свобод чи інтересів, порушених чи оспорюваних іншою особою (відповідачем).
Право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі передбаченостаттею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та бути адекватним наявним обставинам.
Статтею 175 ЦПК Українивстановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).
Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦК України).
Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 жовтня 2021 року в справі № 509/3995/15 (провадження № 61-7070св20) зазначено, що «належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 лютого 2022 року в справі № 752/3435/16 (провадження № 61-231св20) зроблено висновок, що: «належним відповідачем у спорах про визнання права власності на майно у порядку спадкування є спадкоємці, тобто особи, визначені за заповітом або за законом, які звернулися у передбаченому порядку та строки із заявою про прийняття спадщини, відкритої після смерті спадкодавця, та прийняли цю спадщину або вважаються такими, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням».
Судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями за заповітом до майна померлої ОСОБА_5 , яка в свою чергу успадкувала спадкове майно після смерті свого сина ОСОБА_4 , однак належним чином не оформила своїх спадкових прав. Водночас спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 , а також спадкоємцем до майна померлої ОСОБА_5 , є син та онук спадкодавців - ОСОБА_15 , який подав відповідні заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.
За таких обставин належним відповідачем у даній справі є інший спадкоємець - ОСОБА_15 , а не орган місцевого самоврядування, в особі Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області.
Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, що позов пред`явлений до Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, яка є неналежним відповідачем по справі, а також те, що до закриття підготовчого провадження у справі, позивачі не скористались своїм правом замінити відповідача на належного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову належить відмовити саме із цих підстав, що не позбавляє позивачів можливості повторного звернення з таким позовом до належного відповідача.
Керуючись ст. 1223, 1261, ЦК України, ст. 2, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273, 353 ЦПК України, суд, 

В И Р І Ш И В :
В задоволенні позову  ОСОБА_1 в інтересах  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, третя особа: приватний нотаріус Одеського районного нотаріального округу Одеської області Вініцький Борис Валерійович про визнання права власності на спадщину - відмовити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Згідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
  Суддя Кілійського районного суду  	  О. А. Маслеников