УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

29 червня 2026 року 
м. Київ

справа №160/29254/25
адміністративне провадження №К/990/27132/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Стародуба О.П., Чиркіна С.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року (суддя Прудник С.В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2026 року (колегія у складі суддів Малиш Н.І., Баранник Н.П., Щербака А.А.) в частинах вирішення питання про стягнення судових витрат 
у справі № 160/29254/25
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка, скаржниця) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФ України в Дніпропетровській області, відповідач), в якому просила:
- визнати протиправними дії ГУ ПФ України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні індексації її пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 11,0796 та 1,15;
- зобов`язати ГУ ПФ України в Дніпропетровській області здійснити з 08.04.2025 індексацію пенсії ОСОБА_1 шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески у відповідності до ч. 2 ст. 42 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі -Закон № 1058-IV), який враховується для обчислення пенсії на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році»;
- зобов`язати відповідача здійснити з 08.04.2025 перерахунок та виплату пенсії позивачці шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV, який враховується для обчислення пенсії на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році»;
- зобов`язати відповідача здійснити з 08.04.2025 індексацію пенсії ОСОБА_1 шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески у відповідності до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV, який враховується для обчислення пенсії на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115 відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році»;
- зобов`язати відповідача здійснити з 08.04.2025 перерахунок та виплату пенсії позивачці шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески у відповідності до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV, який враховується для обчислення пенсії на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115 (з урахуванням коефіцієнту збільшення 1,0796 за 2024 рік) відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.11.2025, залишеного без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.05.2026, позов.

Крім того, представник позивачки звернувся до суду першої інстанції із заявою про надання доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та про стягнення цих витрат з відповідача в сумі 11 355 грн.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд вказаним вище рішенням від 28.11.2025, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.05.2026, задовольнив частково заяву позивачки, ухвалив стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 1 500 грн і відмовив у задоволенні іншої частини вимог заяви.
Також Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 13.05.2026 відмовив у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про надання доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції та про стягнення таких витрат у сумі 7 072 грн.

12.06.2026 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій позивачка з посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.11.2025 в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9 855 грн та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13.05.2026 в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції у зазначеній частині та відмови у стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 7 072 грн, ухвалити у цих частинах нове рішення про задоволення вимог заяв позивачки.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з ч. 3 ст. 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, з-поміж іншого, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Підставою касаційного оскарження судових рішень скаржник заявляє абз. 6 ч. 4 ст. 328 КАС України, мотивуючи її неправильним застосуванням судами першої та апеляційної інстанцій норм ч. 6 ст. 134, ч. 7 ст. 139 КАС України при вирішенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу без урахування висновків щодо їх правозастосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 05.08.2020 у справі № 640/15803/19, від 27.04.2023 у справі № 280/4115/20 (зокрема, про те, що суд не має права вирішувати питання про зменшення витрат на правничу допомогу з власної ініціативи без клопотання іншої сторони), від 29.10.2020 у справі № 686/5064/20, від 05.03.2021 у справі № 200/10801/19-а, від 07.08.2025 у справі № 520/25012/24 (а саме про те, що відсутність доказів фактичної оплати гонорару не є перешкодою для розподілу витрат).
Такі аргументи скаржника потребують перевірки в частині правильності застосування судами норм матеріального права та дотримання ними приписів процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень.

Скарга подана у строк, встановлений у ст. 329 КАС України, відповідає вимогам ст. 330 КАС України, а тому підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження немає.

Керуючись статтями 328 - 335, 338, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2026 року.
2. Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу № 160/29254/25.
3. Направити особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги.
4. Установити п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання відповідачем цієї ухвали для подачі відзиву на касаційну скаргу. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб

Суддя С.М. Чиркін