Справа № 761/15330/26
Провадження № 3/761/3588/2026

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Притула Наталія Григорівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, громадянина:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та встановлено в судовому засіданні, 05.04.2026 року о 02 год. 50 хв., в м. Києві на вулиці Січових Стрільців,21, водій ОСОБА_1  керував транспортним засобом «ВМW» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння згідно чинного законодавства водій відмовився. Таким чином, ОСОБА_1  порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в порушенні ПДР України не визнав та просив закрити провадження у справі на тій підставі, що він не керував транспортним засобом.
 
Адвокат Клочкова А.О. подала до суду клопотання про закриття провадження у справі, яке обгрунтоване тим, що співробітники патрульної поліції не мали правових підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 з підстав, наведених у ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію», тому і вимога про зупинку транспортного засобу та вимога інспектора патрульної поліції про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння була безпідставною та протиправною і у такому випадку у ОСОБА_1 не виникло обов`язку проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. Матеріалами справи не доведено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не були роз`яснені права та обов`язки, в тому числі і право на захист. Надані відеофайли з нагрудної камери працівників поліції є недопустимими доказами так як порушені вимоги Інструкції від 18.12.2018 року №1026. Також адвокат, звертаючи увагу на місце роботи ОСОБА_1 , так як право керування транспортними засобами потрібне для виконання завдань, пов`язаних з доставкою та логістикою, необхідністю постійного переміщення на різних напрямках для допомоги військовим, у разі притягнення ОСОБА_1 до відповідальності просила застосувати аналогію закону та на підставі положень статті 69 КК України, призначити більш м`яке стягнення ніж передбачено законом у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами.
 
Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.
 
Пункт 2.5 ПДР України визначає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 статті 266 КУпАП передбачає, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Разом з тим, положеннями ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
З відеозапису наданого суду вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», однак ОСОБА_1 відмовився пройти такий огляд. Потім працівники поліції запропонували пройти огляд у лікаря-нарколога, однак ОСОБА_1 також відмовився від проходження огляду. Пізніше ОСОБА_1 сам запропонував пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», водночас завершити відбір проби повітря не вдалось у зв`язку з невчиненням ОСОБА_1 всіх необхідних дій для цього. 
Після цього ОСОБА_1 повідомив працівників поліції про складання протоколу за відмову від проходження огляду у зв`язку з неможливістю проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер».
Під час розгляду справи судом не встановлено порушення порядку огляду особи на стан алкогольного сп`яніння.
Щодо зазначеного адвокатом Клочковою А.О. в частині відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом суд зазначає наступне. Так, дійсно надане відео не містить фіксації руху транспортного засобу «ВМW» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . В той же час на відео зафіксовано пояснення ОСОБА_1 в яких він зазначив: «Їхав. Зупинили. Зупинився. Їхав додому. Тут недалеко живу.». Також суд враховує розміщення зупиненого транспортного засобу на проїзній частині, яке не є характерним для автомобіля, який припаркований в місці яке дозволяє залишати автомобіль на ніч. Таким чином заперечення адвоката Клочкової А.О. спростовуються відеозаписом з місця складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Суд не може прийняти до уваги заперечення адвоката щодо неправомірності зупинки автомобіля «ВМW» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , оскільки він рухався о 02.50 год, тобто під час комендантської години, яка діє на території м.Києва з 00.00 год до 05.00 год. Під час розгляду справи ОСОБА_1 не надав доказів що він має право пересуватись по м.Києву під час комендантської години, так само суду не було надано доказів крайньої необхідності в порушення зазначеного обмеження рухатись вулицями міста Києва.
Адвокат зазначала, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. В той же час суду не надано доказів на підтвердження зазначеного.
Також суд не може прийняти до уваги посилання адвоката, що надані відеофайли з нагрудної камери працівників поліції є недопустимими доказами внаслідок того, що ОСОБА_1 не були роз`яснені права та обов`язки, в тому числі і право на захист оскільки факт роз`яснення/нероз`яснення прав не впливає на суть вчиненого порушення ПДР України.
Щодо клопотання представника ОСОБА_1  адвоката Клочкової А.О. про застосування положень ст. 69 КК України за аналогією закону, та її доводів про наявність підстав не накладати на ОСОБА_1  додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, то необхідно зазначити таке.
З приводу вказаних доводів, суд зазначає, що аналогія закону застосовується виключно, якщо відповідні суспільні відносини нормативно не врегульовані, тобто існує прогалина у законодавстві.
У чинному КУпАП дійсно наявні деякі такі прогалини, які за аналогією закону можуть регулюватися іншими актами законодавства, як то інститут відводу судді, проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення тощо.
Однак, питання призначення адміністративного стягнення чітко врегульована главою 4 КУпАП, і будь-якої прогалини в цьому випадку не існує, як і підстав застосувати аналогію закону.
Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Отже, санкції ч. 1 ст.130 КУпАП є безальтернативною в частині накладення на водіїв стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, що позбавляє суд можливості накласти стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами.
При цьому, положеннями КУпАП не передбачено можливості накладення адміністративного стягнення нижче від найнижчої межі, визначеної в санкції певної норми, або не накладення одного з видів стягнень, передбаченого санкцією відповідної норми як обов`язкового.
Наведений вище підхід відповідає п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в якому з урахуванням наведеного вище нормативного регулювання, закріпленого в КУпАП, визначено, що судам за правилами КУпАП основні й додаткові стягнення слід застосовувати в межах санкцій відповідних норм.
Вчинення діянь, які кваліфікуються в національному законодавстві за статтею 130 КУпАП, є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, а тому тяжкість відповідного стягнення обумовлена саме високим ступенем суспільної шкоди, яка завдається такими діяннями, і тому є пропорційним таким, що забезпечує баланс між публічними інтересами та приватними правами особи.
З наведених вище мотивів, суд відхиляє доводи представника ОСОБА_1  адвоката Клочкової А.О. про можливість за аналогією закону застосувати до цих правовідносин положення ст. 69 КК України, як підставу не накладення на ОСОБА_1  додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Отже, вина ОСОБА_1 в порушенні ПДР України підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, відео з місця події та власними поясненнями ОСОБА_1 .
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення у вигляді штрафу з позбавленням права керування на один рік.
Крім того, у відповідності до ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665,60 грн., оскільки судом не встановлено підстав для звільнення від сплати судового збору.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Клочкової Аліни Олександрівни про закриття провадження у справі - відхилити.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.
 
Строк пред`явлення до виконання даної постанови три місяці з дня набрання постановою законної сили.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови через Шевченківський районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя:       Н.Г. Притула