Справа №402/682/25 

РІШЕННЯ
іменем України

"11" травня 2026 р.       м. Благовіщенське

Благовіщенський районний суд Кіровоградської області у складі: 
головуючого – судді Бондаренка А.А.,
секретар судового засідання Хименко О.А.,
за участю: 
представника позивачки адвоката Мелєзгінова Ю.В.;
представниці відповідача адвоката Анікєєнко Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Благовіщенське Кіровоградської області в залі судових засідань Ульяновського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя,-

встановив:

позивачка звернулась до Благовіщенського районного суду з позовом до  ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. Позовними вимогами вказала:
- визнати автомобілі марки KIA SPORTAGE, 2012 року випуску та TOYOTA COROLLA, 2008 року випуску, спільним майном подружжя,
- стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки KIA SPORTAGE, 2012 року випуску, в розмірі 232497,5тис. грн.
- стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки TOYOTA COROLLA, 2008 року випуску, в розмірі 144025 тис. грн.
Стислий виклад позиції сторін:
позиція позивачки:
Позивачка у позовній заві повідомила, що з 21 квітня 2007 року по 09.04.2025 року вони з відповідачем перебували у шлюбі. За час подружнього життя за спільні кошти вони придбали у власність два автомобіля, а саме: 04.02.2020 року KIA SPORTAGE, 2012 року випуску та TOYOTA COROLA, 2008 року випуску, яку придбали 22.03.2024 року. До припинення фактичних шлюбних відносин автомобілі перебували у користуванні позивача. Вказує, що автомобілі перебувають у користуванні відповідача який обмежує її у праві користування даними автомобілями. Зазначила, що свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів також перебувають у відповідача. З відповіді на адвокатський запит, наданий ТСЦ №7142 РСЦ ГСЦ МВС У Вінницькій, Черкаській та Кіровоградських областях, вбачається, що відповідно до відомостей ЄДР ТЗ МВС, станом на 09.01.2025 транспортний засіб легковий автомобіль KIA SPORTAGE, 2012 року випуску, на підставі укладеного в ТСЦ № 7142 договору купівлі-продажу № 7142/2020/2042721 від 12.06.2020 перереєстрований 12.06.2020 на ОСОБА_3 . Вказаний транспортний засіб 04.02.2020 був зареєстрований на ОСОБА_2 на підставі укладеного в ТСЦ № 0544 договору купівлі-продажу № 0544/2020/1916668 від 04.02.2020; - легковий автомобіль TOYOTA COROLLA, 2008 року випуску, 22.03.2024 був зареєстрований на ОСОБА_2 на підставі укладеного в ТСЦ № 7142 договору купівлі-продажу № 7142/2024/4395772 від 22.03.2024 року. Ознайомившись із відповіддю ТСЦ №7142 на адвокатський запит позивачка згоди на відчуження автомобіль KIA SPORTAGE, 2012 року випуску не надавала, поміж тим, автомобіль KIA SPORTAGE, 2012 року перебував у користуванні позивача до листопада 2024 року, тобто до припинення фактичних шлюбних відносин та перебуває у користуванні відповідача по час звернення до суду. Після розлучення відповідач вище вказані авто використовує у своїх потребах та доступу до спільного майна позивачці не надає та відмовляється сплатити їй 50% вартості від автомобілів. Позивачка погоджується на отримання грошової компенсації в розмірі 50% від ринкової вартості автомобілів в сумі 376522,5 тис грн. Оскільки автомобіль перебуває у користуванні відповідача і позивачка після розірвання шлюбу не має можливості користуватися ним, вважає, що право власності на авто має бути визнано за відповідачем, як таким, що фактично ним користується, який в свою чергу зобов`язаний компенсувати їй вартість її частки, в розмірі його вартості у розмірі 86825 грн. Вказує, що вона з відповідачем не змогла домовитись про порядок користування та поділу майна, а тому змушена звернутися до суду за захистом своїх прав щодо розподілу майна подружжя. 
В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав з наведених у ньому підстав, та просив його задовольнити.
позиція відповідача
У поданому відзиві відповідач просив відмовити в задоволенні позову. Визнав, що 21 квітня 2007 року між ним та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 12.02.2025р. був розірваний. Під час перебування у шлюбі ними було придбано два транспортних засоби, а саме, легковий автомобіль KІА SPORTAGE, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований 04.02.2020р. на ОСОБА_2 на підставі укладеного в ТСЦ № 0544 договору купівлі-продажу №0544/2020/1916668 від 04.02.2020р. та легковий автомобіль TOYOTA COROLLA, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований 22.03.2024р. на нього на підставі укладеного в ТСЦ № 7142 договору купівлі-продажу №7142/2024/4395772 від 22.03.2024р. 12.06.2020р. транспортний засіб KІА SPORTAGE, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 був перереєстрований на ОСОБА_3 на підставі укладеного в ТСЦ № 7142 договору купівлі-продажу №7142/2020/2042721 від 12.06.2020р. Тобто, продаж вказаного автомобіля відбувся понад п`ять років тому – у період, коли вони перебували у шлюбі та спільно приймали рішення щодо розпорядження майном. Вказав, що позивачка знала про намір ним продажу транспортного засобу KІА SPORTAGE, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та не заперечувала щодо такого продажу, а письмова згода Позивача на перереєстрацію вказаного ТЗ відсутня оскільки, по-перше, на момент його продажу між сторонами не виникало спору щодо його відчуження, по-друге, сервісний центр, керуючись Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, не вимагав обов`язкової письмової згоди іншого з подружжя на перереєстрацію ТЗ. Більш того, позивачка після продажу вказаного автомобіля не вчиняла жодний дій щодо оскарження договору купівлі-продажу №7142/2020/2042721 від 12.06.2020р., а також не зверталася до нього з вимогою про поділ коштів, отриманих від реалізації транспортного засобу, що свідчить про відсутність порушеного її майнового права. Вказав, що позивачка не зверталася до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу №7142/2020/2042721 від 12.06.2020р. недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її згоди, оскільки продаж транспортного засобу KІА SPORTAGE, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 відбувся за взаємною згодою подружжя та Позивач не була позбавлена своєї частки у спільному майні, оскільки кошти, отримані від продажу вказаного ТЗ були використані в інтересах сім`ї, зокрема, ці кошти в подальшому були використані для стоматологічного лікування ОСОБА_2 в період з 20.11.2020р. по 03.06.2021р. (загальна сума лікування становить 152400 грн.), купівлі мобільних телефонів доньці ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , а саме 08.03.2023р. телефону Apple iPhone 13 загальною вартістю 35646 грн., купівлі 22.03.2021р. ОСОБА_5 телефону Xiaomi Note 9 середня вартість телефону на 2021р. становила 6000 грн., 31.10.2020р. пральної машинки Samsung загальною вартістю 11724 грн., 09.10.2020р. бензопили Stihl загальною вартістю 4100 грн., а тому тільки на вищезазначені послуги і товари витрачено було подружжям в період з 09.10.2020р. по 08.03.2023р. – 209 870 грн., а в подальшому залишок коштів був вкладений на придбання у 2024 році транспортного засобу TOYOTA COROLLA, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 . Зазначив, що між ним і ОСОБА_3 як давніми знайомими була домовленість, що в період відсутності ОСОБА_3 він мав право використовувати автомобіль до часу купівлі власного ОСОБА_2 що не надає цьому ТЗ статусу спільного майна подружжя.
З огляду на викладене, відповідач вказав, що визнає автомобіль марки TOYOTA COROLLA, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 спільним майном подружжя та погодився з вимогою щодо стягнення з нього на користь позивачки грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля марки TOYOTA COROLLA, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 у розмірі 144025 грн. Однак, не визнав вимоги щодо стягнення з нього на користь позивачки грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля марки KІА SPORTAGE, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 в розмірі 232497,5грн., як безпідставної. Той факт, що після продажу автомобіля марки KІА SPORTAGE, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , 
В судове засідання позивачка та відповідач особисто не з`явились. Їх представники підтримали їх позиції, викладені у позовній заяві та відзиві. 
Заяви та клопотання учасників справи:
Позивачка подала: клопотання про витребування доказів представника позивачки про витребування у Головного сервісного центру МВС філія ТСЦ МВС № 7142 копій договору купівлі-продажу №0544/2020/1916668 від 04.02.2020р. автомобіля KІА SPORTAGE, д.н.з. НОМЕР_1 від 04.02.2020р. на ОСОБА_2 та договору купівлі-продажу №7142/2024/4395772 від 22.03.2024р. щодо легкового автомобіля TOYOTA COROLLA, д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований 22.03.2024р. 
Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Як вбачається з копії паспорту НОМЕР_3 , виданого 14.05.2025 року органом реєстрації 3532, ОСОБА_1 є ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкою України.
Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади № 2025/006831006 від 23.05.2025 місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 .
Як вбачається з копії рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 12.02.2025 року у справі № 402/1286/24 З 21 квітня 2007 року по 09.04.2025 року ОСОБА_5 та  ОСОБА_5 перебували у шлюбі. Рішенням шлюб розірвано, після розірвання шлюбу позивачці повернуто прізвище « ОСОБА_6 ». Рішення набрало законної сили 09.04.2025 року.
Як вбачається з листа ГСЦ МВС № 7142 від 01.07.2026:
- легковий автомобіль KIA SPORTAGE, 2012 року випуску на підставі укладеного в ТСЦ № 0544 договору купівлі-продажу № 0544/2020/1916668 від 04.02.202004.02.2020 був зареєстрований на ОСОБА_2 , а на підставі укладеного в ТСЦ № 7142 договору купівлі продажу № 7142/2020/2042721 від 12.06.2020 перереєстрований 12.06.2020 на ОСОБА_3 . 
- легковий автомобіль TOYOTA COROLLA, 2008 року випуску, 22.03.2024 був зареєстрований на ОСОБА_2 на підставі укладеного в ТСЦ № 7142 договору купівлі-продажу № 7142/2024/4395772 від 22.03.2024.
Як суд встановив з копії звіту № В-56 автотоварознавчої експертизи з оцінки транспортного засобу від 18.04.2025 року, ринкова вартість автомобіля KIA SPORTAGE, 2012 року випуску становить 464995 тис. грн.. 
Як суд встановив з копії звіту № В-57 автотоварознавчої експертизи з оцінки транспортного засобу від 18.04.2025 року, ринкова вартість автомобіля TOYOTA COROLLA, 2008 становить 288050 тис. грн.
З копії договору купівлі-продажу №7142/2024/4395772 від 22.03.2024р. встановлено, що 22.03.2024р ОСОБА_7 здійснила продаж ОСОБА_2 за 202454 грн. легкового автомобіля TOYOTA COROLLA, д.н.з. НОМЕР_2 .
Як вбачається з Актів виконаних робіт Приватного стоматолога ОСОБА_8 від 15.03.2021 року та від 05.04.2021 року  ОСОБА_2 в період з 20.11.2020р. по 03.06.2021р. сплатив Приватному стоматологу ОСОБА_8  за послуги з стоматологічного лікування 152400 грн.,
Як встановлено з копії фіскального чеку ТОВ «ДІЄСА «Магазин 180 від 31.10.2020 року ОСОБА_2 купив мобільний телефон Xiaomi Note 9.
З копії товарного чека № 2 від 09.10.2020 року вбачається, що 09.10.20 року ОСОБА_2 купив бензопилу Stihl вартістю 4100 грн.,
Як встановлено з копії фіскального чеку ТОВ «Смарт Революшн» від 08.03.2023 року ОСОБА_2 купив мобільний телефон Apple iPhone 13 загальною вартістю 35646 грн.,
Зміст спірних правовідносин:
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з визнанням майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права на частку у цьому майні.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування:
До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України та Сімейного кодексу України.
Відповідно до ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 
Так, положенням статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).
Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно з частиною 1 статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно за винятком виключеного з цивільного обороту.
Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).
Частиною 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина 2 статті 372 ЦК України).
Згідно з положеннями статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 3 статті 368 ЦК України).
Відповідно до приписів частин 2, 3 статті 372 ЦК України уразі поділу майна,що є у спільній сумісній власності,вважається,що частки співвласників управі спільної сумісної власності є рівними,якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.
Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Відповідно до частини 2 статті 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, однак дружина або чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Частиною 4 статті 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. У відповідності до частини 3 статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та використовуються подружжям спільно на підставі рівних прав на володіння, користування і розпоряджання відповідним майном. За таких обставин, один із подружжя може вимагати від іншого 1/2 частину вартості майна, яке відчужене в період зареєстрованого між ними шлюбу в тому випадку, якщо один із них здійснив його відчуження проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби.
Судом встановлено на підставі укладеного в ТСЦ № 7142 договору купівлі-продажу №7142/2024/4395772 від 22.03.2024р. 12.06.2020р. транспортний засіб KІА SPORTAGE, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 був проданий відповідачем ОСОБА_3 . Дані обставини підтверджуються належними доказами, не оспорюються та в частині вартості автомобіля визнаються відповідачем.
Слід зазначити, що обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України. При цьому суд не має обґрунтованого сумніву щодо вартості спірного автомобіля.
КЦС ВС у постанові від 24.06.2020 р. у справі № 742/2501/16-ц вказав, що «під час здійснення поділу майна у судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток, а також з вимог статті 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки в разі неподільності майна (частина друга статті 364 ЦК України).
Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. 
Судом встановлено, що автомобіль марки TOYOTA COROLLA, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 був придбаний сторонами за час перебування у шлюбі, тому він є спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Тому визнання позову відповідачем у цій частині не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З досліджених судом обставин справи судом встановлено законні підстави для задоволення позову.
З огляду на встановлені судом обставини справи та в силу викладених норм права, спірний автомобіль KІА SPORTAGE, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 був проданий відповідачем ОСОБА_3 понад п`ять років тому – у період, коли сторони перебували у шлюбі. Таким чином він на моменти звернення позивачки до суду не є спільною сумісною власністю подружжя. За таких обставин і міркувань позов у частині  визнання автомобіля марки KIA SPORTAGE, 2012 року випуску спільним майном подружжя та стягнення з ОСОБА_2 на її користь позивачки компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки KIA SPORTAGE, 2012 року випуску, в розмірі 232497,5 грн. є необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.
Розподіл між сторонами судових витрат
Відповідно до вимог частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до вимог пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України  інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на це суд судові витрати по справі стягнути зі сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому необхідним є:
-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1440 (одну тисячу чотириста сорок) грн. 20 коп. судового збору;
-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1925 (одну тисячу дев`ятсот двадцять п`ять) грн. 00 коп. витрат, пов`язаних із проведенням експертизи;
-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5737 (п`ять тисяч сімсот тридцять сім) грн. 50 коп. витрат на професійну правничу допомогу;
-стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6175 (шість тисяч сто сімдесят п`ять) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. 10-13, 77-80, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву задовольнити частково.
Визнати автомобіль марки TOYOTA COROLLA, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки TOYOTA COROLLA, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 в розмірі 144025грн. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Судові витрати по справі стягнути зі сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог:
-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1440 (одну тисячу чотириста сорок) грн. 20 коп. судового збору;
-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1925 (одну тисячу дев`ятсот двадцять п`ять) грн. 00 коп. витрат, пов`язаних із проведенням експертизи;
-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5737 (п`ять тисяч сімсот тридцять сім) грн. 50 коп. витрат на професійну правничу допомогу;
-стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6175 (шість тисяч сто сімдесят п`ять) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлений 21.05.2026 року.

Дані про учасників справи:
Позивачка: ОСОБА_1 . 
місце проживання: АДРЕСА_1 ;
реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 .
місце проживання: АДРЕСА_2 ;
реєстраційний номер облікової картки платника податків:  НОМЕР_5 .

  Суддя:	  	А.  А.  Бондаренко