ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 140/7260/25 пров. № А/857/53463/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді: Гуляка В.В. 
суддів: Ільчишин Н.В., Матковської З.М. 
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , 
на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року (суддя – Плахтій Н.Б., час ухвалення – не зазначено, місце ухвалення – м. Луцьк, дата складання повного тексту – не зазначено), 
в адміністративній справі №140/7260/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, 
про визнання протиправними і скасування висновку та наказу, зобов`язання вчинити дії, 

встановив: 

У червні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі – відповідач, в/ч НОМЕР_1 ), в якому просила: 1) визнати протиправним та скасувати висновок із службового розслідування по факту смерті капітана ОСОБА_2 (далі – ОСОБА_2 ) 21.11.2024, затверджений т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_3 від 30.12.2024, в частині встановлення пов`язання факту смерті ОСОБА_2 з проходженням військової служби та зобов`язати командування в/ч НОМЕР_1 внести зміни до висновку із службового розслідування по факту смерті капітана ОСОБА_2 21.11.2024, затвердженого т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_3 від 30.12.2024, встановивши пов`язання факту смерті капітана ОСОБА_2 із захистом Батьківщини; 2) визнати протиправним та скасувати наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 19.12.2024 №403 (по стройовій частині) про припинення контракту офіцера ОСОБА_2 та зобов`язати командування військової частини ухвалити новий наказ за наслідками проведеного службового розслідуванням із зазначенням встановлення пов`язання факту смерті ОСОБА_2 із захистом Батьківщини. 
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року в задоволенні позову відмовлено. 
З цим рішенням суду першої інстанції не погодилася позивач та оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає оскаржене рішення суду необґрунтованим, що прийняте з неповним з`ясуванням обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що при встановленні пов`язання факту смерті ВЛК враховує надані документи військовою частиною та службове розслідування й відповідні висновки зроблені під час такого розслідування. Таким чином ні сам військовослужбовець, ні його рідні, в разі загибелі військовослужбовця не мають самостійної можливості, окрім оскарження службового розслідування для доведення факту смерті під час виконання завдань в зоні бойових дій – із Захистом Батьківщини. Станом до дати смерті ОСОБА_2 перебував в зоні бойових дій та внаслідок істотного погіршення стану здоров`я, а саме захворювання, яке виникло і досягнуло стадії спричинення смерті військовослужбовця в період перебування ОСОБА_2 в зоні бойових дій. Зважаючи на наявність обставин і доказів які містить службове розслідування, вважає, командуванням військової частини були зроблено протиправний висновок щодо пов`язання факту смерті в період проходження військової служби та пов`язання з виконанням службових обов`язків, оскільки законним є формулювання пов`язання із Захистом Батьківщини. Враховуючи значну кількість суперечностей та порушень в межах строків видачі документів, зважаючи на причинно наслідковий зв`язок виникнення захворювання ОСОБА_2 яке призвело до смерті, яке свідчить про підставність пов`язання захворювання із Захистом Батьківщини, підлягає скасуванню висновок службового розслідування та наказ про припинення контракту ОСОБА_2 .. Тому військова частину необхідно зобов`язати провести службове розслідування з врахування підстав пов`язання смерті військовослужбовця із Захистом Батьківщини. 
За результатами апеляційного розгляду просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким позов задовольнити. 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
Судом встановлено такі фактичні обставини справи. 
Позивач ОСОБА_1 є матір`ю померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовця капітана ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 за контрактом, прибув для проходження військової служби із Національної академії Національної гвардії України м.Харків та наказом від 21.06.2019 №100 по особовому складу був призначений командиром взводу з ремонту озброєння ремонтної роти (ВОС-4308003) з 23.07.2019. 
28.11.2024 на підставі рапорту тво командира НОМЕР_2 батальйону оперативного призначення прийнято наказ №2703 про проведення з 28.11.2024 по 28.12.2024 службового розслідування по факту смерті офіцера секції S-4 (логістика) штабу НОМЕР_3 батальйону оперативного призначення капітана ОСОБА_2 , проведення службового розслідування доручено начальнику секції персоналу у суворій відповідності до вимог Міністерства внутрішніх справ України від 21.04.2020 №347 «Про затвердження Порядку проведення службових розслідувань у Національній гвардії» (а.с. 9-зв.). 
Наказом тво командира від 19.12.2024 №2964 внесено зміни до наказу командира частини №2703 від 28.11.2024 «Про призначення службового розслідування по факту смерті капітана ОСОБА_2 »; період проведення службового розслідування визначено з 28.12.2024 по 28.01.2025 (а.с. 74). 
За наслідками службового розслідування складено висновок службового розслідування від 30.12.2024, яким підтверджено, що факт смерті капітана ОСОБА_2 настав в період проходження військової служби і пов`язаний із виконанням службових обов`язків; запропоновано капітана ОСОБА_2 виключити зі списків особового складу військової частини (а.с. 70). 
Відповідно до наказу тво командира в/ч НОМЕР_1 №403 від 19.12.2024 з капітаном ОСОБА_2 , офіцером секції S-4 (логістика) штабу НОМЕР_3 батальйону оперативного призначення, припинено (розірвано) контракт про проходження громадянами України військової служби в Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу в/ч та всіх видів забезпечення 21.11.2024 у зв`язку зі смертю, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер в Міській клінічній лікарні №6 Дніпропетровської міської ради від поліорганної недостатності, гострого панкреатиту з панкреонекрозом, жирової дегенерації печінки (а.с. 79-зв.). 
Позивач звернулася до суду з даним позовом, не погодившись з діями відповідача, оскільки висновок службового розслідування не містить опису та визначення причинно-наслідкового зв`язку виникнення захворювання та розвиток такого захворювання, що призвело до смерті військовослужбовця. Крім того, на думку позивачки, не взято до уваги, що смерть настала в період проходження військової служби і пов`язана з виконанням службових обов`язків в період проходження служби військовослужбовцем в зоні виконання бойових завдань. 

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, з врахуванням наступного. 
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про Національну гвардію України» від 13.03.2014 №876-VII, Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій. 
Пунктом 1 Порядку проведення службових розслідувань у Національній гвардії України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 21.04.2020 №347 (далі – Порядок №347) визначено, що цей Порядок визначає підстави, порядок проведення службових розслідувань стосовно військовослужбовців Національної гвардії України, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, права та обов`язки посадових осіб під час проведення службових розслідувань. 
Відповідно до пункту 7 розділу І Порядку №347 службове розслідування - комплекс заходів, які здійснюються в межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що сприяли вчиненню правопорушення, відповідальність за яке передбачена законодавством, та визначення ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено це правопорушення, а також з`ясування інших обставин, пов`язаних з таким порушенням. 
Згідно з пунктами 1-3 розділу ІІ Порядку №347 службове розслідування проводиться в разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, вимог законодавства, наказів начальників (керівників) чи інших розпорядчих документів; неправомірного застосування військовослужбовцем заходів фізичного впливу, спеціальних засобів, вогнепальної зброї, озброєння та бойової техніки; порушення правил несення вартової або внутрішньої служб; розголошення змісту або втрати службових документів; установлення фактів дискримінації за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак, а також сексуальних домагань; установлення фактів завдання шкоди державі. 
Службове розслідування призначається командиром (начальником) і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини військовослужбовця. 
Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те командира (начальника). 
Службове розслідування призначається письмовим наказом, у якому зазначаються: підстави для призначення службового розслідування; прізвище, ім`я, по батькові особи, стосовно якої має бути проведено службове розслідування (якщо її встановлено), та її посада; мета проведення службового розслідування; дати початку та закінчення проведення службового розслідування; посадова особа, якій доручено проведення службового розслідування, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування); матеріально-технічне забезпечення роботи посадової особи чи комісії на час проведення службового розслідування (за потреби) (пункт 5 розділу ІІІ Порядку №347). 
Пунктами 1-4, 7-8 розділу VІІ Порядку №347 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який має містити вступну, описову та резолютивну частини. 
У вступній частині висновку службового розслідування зазначаються: посада, звання, прізвище, ініціали особи (осіб), яка(і) проводила(и) службове розслідування; підстави для проведення службового розслідування. 
В описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені під час проведення службового розслідування відомості про: обставини, за яких військовослужбовцем (військовослужбовцями) вчинено правопорушення або які стали підставою для призначення службового розслідування; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення правопорушення, його наслідки (їх тяжкість); посаду, військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період військової служби, період перебування на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), характеристику особи (зокрема про наявність або відсутність у неї незнятих дисциплінарних стягнень), яка вчинила правопорушення, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли його вчиненню; наявність причинного зв`язку між неправомірними діяннями військовослужбовця та їх наслідками; умови, що передували вчиненню правопорушення або спонукали до його вчинення; вимоги законодавства або посадові обов`язки, які було порушено; військове майно (грошові кошти), якому завдано шкоду, та її розмір; наявність вини військовослужбовця (військовослужбовців), обставин, що пом`якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення військовослужбовця (військовослужбовців) до вчиненого. В описовій частині також зазначаються відомості про залучення фахівців та дані про них, висвітлюються надані ними результати службового розслідування. 
У резолютивній частині висновку службового розслідування зазначаються: інформація про підтвердження чи спростування відомостей, які стали підставою для призначення службового розслідування; пропозиції щодо закінчення службового розслідування, застосування до військовослужбовця (військовослужбовців) конкретного дисциплінарного стягнення, притягнення до матеріальної відповідальності, ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень (за наявності), обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, а також відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів та про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування. 
Висновок службового розслідування підписується особами, які проводили службове розслідування, та візується посадовою особою юридичної служби. У разі встановлення порушення порядку проведення службового розслідування та/або вимог законодавства посадова особа юридичної служби надає свої письмові заперечення, які долучаються до матеріалів службового розслідування. Після підписання висновок службового розслідування подається на затвердження командиру (начальнику), який призначив службове розслідування. 
До матеріалів службового розслідування додаються пояснення, акти, довідки, характеристики, копії службових карток та інші матеріали, що стосуються службового розслідування. До матеріалів службового розслідування за фактом отримання травм також додаються: довідка начальника медичної служби щодо визначення наслідків травмування, ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (копії інших медичних документів (за наявності)); виписки з особистої медичної книжки військовослужбовця, книги запису хворих; витяги з документів, що визначають підстави перебування військовослужбовців на заняттях, господарських роботах, спортивних змаганнях тощо, під час яких отримано травму (з наказу командира (начальника) військової частини, плану бойової підготовки, розкладу занять, книги бойової служби роти, книги інструктажів щодо заходів безпеки тощо). 
Розділом IX Порядку №347 визначено прийняття рішення за результатами службового розслідування. 
Судом встановлено, що тво командира в/ч НОМЕР_1 призначено службове розслідування по факту смерті офіцера секції S-4 (логістика) штабу НОМЕР_3 батальйону оперативного призначення капітана ОСОБА_2 та доручено начальнику секції персоналу провести службове розслідування у суворій відповідності до вимог Порядку №347. 
За наслідками службового розслідування головою комісії 30.12.2024 складено висновок службового розслідування та зазначено, що факт смерті капітана ОСОБА_2 настав в період проходження військової служби і пов`язаний із виконанням службових обов`язків; відомості, що стали підставою для проведення даного службового розслідування вважати такими, що підтверджуються; службове розслідування по факту смерті капітана ОСОБА_2 21.11.2024 вважати завершеним…. капітана ОСОБА_2 виключити зі списків особового складу військової частини; за висновком службового розслідування видати наказ по військовій частині. 
Судом першої інстанції вірно зазначено, що вказане службове розслідування було призначено за фактом смерті ОСОБА_2 і воно стосувалось встановлення обставин та причин смерті військовослужбовця. 
Таким чином, військова частина безпідставно покликалась на Порядок №347, оскільки він не регулює порядок проведення розслідувань у випадку смерті (загибелі) військовослужбовців. 
Так, пунктом 4 Порядку №347 передбачено, що дія цього Порядку не поширюється на порядок проведення розслідувань: нещасних випадків, професійних захворювань, аварій, що проводяться згідно з Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 31.01.2003 за №83/7404 (зі змінами, далі – Порядок №1346). 
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що спеціальним порядком стосовно військовослужбовців Національної гвардії України є Порядок №1346, згідно з пунктом 2.1 якого розслідуванню підлягають в тому числі випадки смерті (узагальнено - нещасні випадки). 
Згідно з пунктом 3.8 даного Порядку, при проведенні службового розслідування відповідно до Порядку №1346 комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана, зокрема визначити, чи трапився нещасний випадок у період проходження служби при виконанні службових обов`язків чи такий не пов`язаний з виконанням службових обов`язків. 
Судом встановлено, що у висновку від 30.12.2024 комісія визначила, що смерть ОСОБА_2 настала в період проходження військової служби і пов`язана з виконанням службових обов`язків. Вказана причина також зазначена в/ч НОМЕР_1 в наказі від 19.12.2024 №403. 
В той же час, позивачка не погоджується із формулюванням в наказі про те, що смерть її сина настала в період проходження військової служби і пов`язана з виконанням службових обов`язків, вважає, що смерть її сина пов`язана із захистом Батьківщини. 
Відповідно до пункту 1, 2 розділу І Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 №285 (далі – Положення №285) це Положення визначає порядок проведення лікарської, військово-лікарської та лікарсько-льотної експертиз медичними (військово-лікарськими) комісіями (далі - М(ВЛ)К), утвореними в закладах охорони здоров`я, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України (далі - ЗОЗ МВС), та закладах охорони здоров`я, що входять до складу Національної гвардії України (далі - ЗОЗ НГУ). Основними завданнями М(ВЛ)К є, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв), що спричинили смерть (загибель) поліцейських, військовослужбовців, колишніх поліцейських, осіб, звільнених з військової служби, колишніх осіб рядового і начальницького складу. 
Відповідно до пункту 1-4 розділу ІІ Положення №285 лікарська та військово-лікарська експертизи проводяться штатними та позаштатними М(ВЛ)К. Лікарсько-льотна експертиза проводиться позаштатними ЛЛК, які утворюються у штатних М(ВЛ)К (за потреби). 
Визначення причинного зв`язку захворювання поранення (травми, контузії, каліцтва), що призвело до смерті військовослужбовця, особи, звільненої з військової служби, проводиться штатними М(ВЛ)К (пункт 17 розділу ІХ Положення №285). 
Згідно із пунктом 31 розділу ІХ Положення №285 для прийняття рішення (постанови) про причинний зв`язок захворювання, поранення (травми, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті) військовослужбовця, до штатної М(ВЛ)К разом із заявою військовослужбовця (члена сім`ї, батьків, утриманців загиблого (померлого) військовослужбовця) або разом із направленням на медичний огляд подаються такі документи (засвідчені копії документів): довідка про проходження військової служби або копія службового посвідчення (військового квитка рядового, сержантського і старшинського складу); довідка за формою, наведеною в Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (за наявності); медичні документи, які підтверджують початок розвитку, розвиток захворювання або одержання травми (поранення, контузії, каліцтва): медична книжка військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби), витяги з медичної карти амбулаторного хворого (медичної карти стаціонарного хворого), виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, довідки ЗОЗ, ЗОЗ МВС, ЗОЗ НГУ, свідоцтво про хворобу (довідка М(ВЛ)К); довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) - для військовослужбовців, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво); копії Акта про нещасний випадок, Акта про нещасний випадок невиробничого характеру - у разі проведення відповідних розслідувань; лікарське свідоцтво про смерть - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби); свідоцтво про смерть - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби). 
З аналізу зазначених норм вбачається, що визначення причинного зв`язку захворювання, поранення (травми, контузії, каліцтва), що призвело до смерті військовослужбовця, проводиться штатними НОМЕР_4 на підставі поданих документів, зокрема родичами померлого військовослужбовця згідно із пунктом 31 розділу ІХ Положення №285. 
В силу вимог пункту 13 розділу ІХ Положення №285 саме М(ВЛ)К приймають рішення (постанови) про причинний зв`язок захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців у формулюванні, зокрема «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини». 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріали справи не містять доказів прийняття М(ВЛ)К відповідного рішення (постанови) про причинний зв`язок захворювання ОСОБА_2 , доказів звернення позивачки чи іншого родича ОСОБА_2 з документами до штатної М(ВЛ)К матеріали справи не містять. Таким чином, у відповідача після закінчення проведення службового розслідування не виникло обов`язку внести зміни у оскаржуваний наказ від 19.12.2024 №403 в частині зазначення причин настання смерті ОСОБА_2 , оскільки підставою для внесення таких змін є постанова М(ВЛ)К як органу, наділеного повноваженнями щодо встановлення причинного зв`язку смерті військовослужбовця. 
Суд першої інстанції правильно вказав, що військова частина не наділена повноваженнями самостійно визначати причинний зв`язок смерті військовослужбовця. В силу вимог Порядку №1346 на військову частину покладається обов`язок лише визначити, чи нещасний випадок, що трапився із військовослужбовцем, пов`язаний з виконанням службових обов`язків, що і було зроблено відповідачем. 
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи. 
Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29). 
Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права з повним встановленням обставин справи, що не спростовано доводами апеляційної скарги, які колегією суддів відхиляються як необґрунтовані з урахуванням наведеного вище правового регулювання спірних правовідносин. 
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд – 

постановив: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року в адміністративній справі №140/7260/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними і скасування висновку та наказу, зобов`язання вчинити дії – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	З. М. Матковська