МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
вул. Димитрія Ростовського, 35, селище Макарів, Бучанський район, Київська область, 08001, тел. (063)069-85-65, e-mail inbox@mk.ko.court.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2026 р. Справа № 370/4330/25 
Провадження № 2/370/1511/25

Макарівський районний суд Київської області у складі:
головуючої судді Сініциної О.С., 
із секретарем судового засідання Коростильовою Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Макарові Київської області цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно

у с т а н о в и в:

До Макарівського районного суду Київської області 26 грудня 2025 року від представника позивача, адвоката Живаги Олександра Васильовича надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та просить суд визнати в порядку спадкування за заповітом за ним 1/2 чистину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Свої вимоги обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати – ОСОБА_3 , яка до дня своєї смерті постійно мешкала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею постійно проживали та були зареєстровані її діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої увійшла 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно заповіла
позивачу, який у встановлений законом шестимісячний термін звернувся до Макарівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.
Однак, після прийняття спадщини позивач тривалий час не оформлював документи на будинок та не отримав свідоцтво про право на спадкове майно.
Житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 був пошкоджений у зв`язку з бойовими діями, які відбувалися у 2022 році на території Макарівської територіальної громади. Разом з цим, були знищені оригінали примірників правовстановлюючих та технічних документів за зазначений будинок на ім`я первинного власника ОСОБА_4 .
Позивач поновив втрачені документи на ім`я ОСОБА_4 та повторно звернувся до нотаріуса із відповідною заявою для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно.
Однак, у зв`язку відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на зазначений житловий будинок, державний нотаріус надала роз`яснення щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно та рекомендував звернутися до суду.
Суд ухвалою від 13 січня 2026 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 05 березня 2026 року. Встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Витребував у Макарівської державної нотаріальної контори, спадкову справу № 52 за 2014 рік та спадкову справу № 201 за 2017 рік.
ОСОБА_2 , через представника, адвоката Прокопенка Максима Сергійовича 30 січня 2026 року звернулася до Макарівського районного суду Київської області із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно та просила визнати за нею право власності за законом на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,4 кв.м., житловою площею 51,9 кв.м.
Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько – ОСОБА_4 , який до дня своєї смерті постійно мешкав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним постійно проживали та були зареєстровані: позивач, її мати ОСОБА_3 та її брат ОСОБА_1 .
Після смерті ОСОБА_4 , відкрилася спадщина за законом, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими (надвірними) будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 65,4 кв.м, житловою площею 40,8 кв.м.
Позивач за зустрічним позовом у встановлений законом шестимісячний термін звернулася до Макарівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.
Однак, за певних життєвих обставин і побутових проблем не завершила процес документального оформлення спадщини на те отримала свідоцтво про право власності на зазначений будинок, хоча фактично мешкала у ньому.
Зазначений будинок є спільною частковою власністю ОСОБА_3 та позивача за зустрічним позовом. 
Житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 був пошкоджений у зв`язку з бойовими діями, які відбувалися у 2022 році на території Макарівської територіальної громади, внаслідок чого були знищені оригінали примірників правовстановлюючих та технічних документів за зазначений будинок на ім`я первинного власника ОСОБА_4 .
Позивач за зустрічним позовом поновила втрачені документи на ім`я ОСОБА_4 та повторно звернулася до нотаріуса із відповідною заявою для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно.
Однак, у зв`язку відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на зазначений житловий будинок, державний нотаріус надала роз`яснення щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно та рекомендував звернутися до суду.
Суд ухвалою від 05 березня 2026 року прийняв до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічну позовну заяву об`єднав у одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.
Цією ж ухвалою закрив підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 05 травня 2026 року об 10 год 00 хв.
Позивач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Разом з тим, проти зустрічних позивних вимог не заперечують.
У зв`язку з наведеним суд відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив таке.
Позивач за первісним позовом є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 27 червня 1987 року, актовий запис № 1548 та Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 07 травня 2006 року, актовий запис № 08.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 16 березня 2017 року виданого Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 30.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 21 жовтня 2016 року склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Дурицьким А.П., яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 (позивач за первісним позовом).
Відповідно до довідки Макарівської селищної ради Макарівського району Київської області № 4405 від 08 вересня 2017 року встановлено, ОСОБА_3 з 05 червня 2007 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно була зареєстрована та мешкала за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою разом з ОСОБА_3 мешкали та були зареєстровані: син – ОСОБА_1 1987 року народження, невістка – ОСОБА_5 , 1991 року народження та донька – ОСОБА_6 , 1993 року народження.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина за заповітом, до складу якої, увійшла 1/2 частина житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,4 кв. м, житловою площею 59,1 кв. м, який складається з приміщень: коридор 8,0 кв. м, котельня 5,3 кв.м, житлова 16,4 кв. м, житлова 9,4 кв.м, житлова 23,7 кв. м, житлова 9,6 кв. м; господарські будівлі та споруди: (літера а) прибудова, (літера а1) ганок, (літера Б) сарай, (літера Е) погріб, № 1 огорожа.
Як зазначив позивач за первісним позовом та не заперечила відповідач за зустрічним позовом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 , але за свого життя юридично не оформила належну їй частку на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Отже позивач за первісним позовом ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
Державний нотаріус Макарівської державної нотаріальної контори Тищенко В.Г. відмовила позивачу за первісним позовом у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на зазначений житловий будинок (роз`яснення державного нотаріуса Тищенко В.Г. від 30 листопада 2024 року № 163/02-14).
До матеріалів справи долучена архівна довідка, видана КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» від 07 березня 2023 року № М-72, з якої вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_4 , виданого 24 грудня 2010 року виконкомом Макарівської селищної ради згідно рішення виконкому Макарівської селищної ради № 143 від 14 жовтня 2010 року, зареєстрований номер 45.
Зі змісту Свідоцтва про право власності не нерухоме майно серія НОМЕР_4 
від 24 грудня 2020 року та копії Витягу про державну реєстрацію прав серія ССХ № 190459 № 28492145 від 24 грудня 2010 року встановлено, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_4 .
Згідно із копією технічного паспорта на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 27 лютого 2023 року, до складу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,4 кв. м, житловою площею 59,1 кв. м, який складається з приміщень: коридор 8,0 кв. м, котельня 5,3 кв.м, житлова 16,4 кв. м, житлова 9,4 кв.м, житлова 23,7 кв. м, житлова 9,6 кв. м; господарські будівлі та споруди: (літера а) прибудова, (літера а1) ганок, (літера Б) сарай, (літера Е) погріб, 
№ 1 огорожа.
Щодо позовних вимог за зустрічною позовною заявою.
Позивач за зустрічною позовною заявою є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (копія повторного Свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 22 квітня 2023 року, актовий запис № 7).
Між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 03 травня 2014 року зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 287 (копія повторного свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_6 ). Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка « ОСОБА_8 », дружини « ОСОБА_8 ».
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 05 листопада 2018 року виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 125.
Відповідно до довідки Макарівської селищної ради Макарівського району Київської області № 764 від 25 квітня 2014 року встановлено, ОСОБА_4 до дня смерті дійсно мешкав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою разом з ОСОБА_4 мешкали та були зареєстровані: дружина – ОСОБА_3 1961 року народження, син дружини – ОСОБА_1 1987 року народження, невістка дружини – ОСОБА_5 , 1991 року народження та донька – ОСОБА_6 , 1993 року народження.
Отже позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 є спадкоємицею за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її батька – ОСОБА_4 .
Державний нотаріус Макарівської державної нотаріальної контори відмовила позивачу за зустрічним позовом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою:  АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на зазначений житловий будинок.
Відповідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 Цивільного кодексу України).
Частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статей 1216–1218 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Згідно із статтею 1233 та частиною першою статті 1235 Цивільного кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Статтею 1261 Цивільного кодексу України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням (частини перша, друга статті 1268 Цивільного кодексу України).
Частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
За частиною першою статті 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах – до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (частина перша статті 1297 Цивільного кодексу України). 
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Статтею 392 Цивільного кодекс України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Ураховуючи викладені обставини справи, що позивач за первісним позовом є спадкоємцем за заповітом щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , однак через відсутність оригіналів документів, які підтверджують право власності спадкодавця на вказаний житловий будинок, позбавлений можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. 
Позивач за зустрічним позовом, зі свого боку, є єдиними спадкоємцями за законом щодо 1/2 частини майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , однак у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, які підтверджують право власності спадкодавця на вказаний житловий будинок, позбавлена можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Беручи до уваги те, що ані відповідач за первісним позовом, ані відповідач за зустрічним позовом не заперечують проти позовних вимог одне одного, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому вимоги за первісним позовом та вимоги за зустрічним позовом слід задовольнити у повному обсязі.
Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати з відповідача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом не стягуються за клопотанням позивача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 247, 259, 263, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Задовольнити первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,4 кв. м, житловою площею 59,1 кв. м; (літера а) прибудова, (літера а1) ганок, (літера Б) сарай, (літера Е) погріб, № 1 огорожа.
Задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.
Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,4 кв. м, житловою площею 59,1 кв. м; (літера а) прибудова, (літера а1) ганок, (літера Б) сарай, (літера Е) погріб, № 1 огорожа.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося – з дати складання повного його тексту.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний тест рішення складений 18 травня 2026 року.

Інформація сторін:

- ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ;
- ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Суддя О.С. Сініцина