Справа № 697/1345/26 
№ пров. 3/697/575/2026

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2026 року        м. Канів
Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Деревенський І. І., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – невідомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм таксі, -
за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), -
ВСТАНОВИВ:
До Канівського міськрайонного суду Черкаської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №985591 від 01.05.2026 вбачається, що 01.05.2026 о 01 год. 53 хв. в м. Канів по вул. Захисників України, гр. ОСОБА_1 , - вчинив злісну непокору законній вимозі працівників поліції, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 185 КУпАП.
ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, права зрозуміло.
ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП не визнав. Пояснюючи це тим, що він недовіряє поліції. Також зазначив суду, що йому не повідомили про причини зупинки, а також те, що жодних порушень правил дорожнього руху він не вчиняв.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Константінова Т.М. в судовому засіданні зазначила, що у працівників поліції були відсутні підстави зупинки транспортного засобу, зазначивши, що комендантська година не є підставою зупинки, відповідно до судової практики. Працівниками поліції порушено норми ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Також зазначила, що працівниками поліції порушено право на захист ОСОБА_1 , а саме: не повідомлено родичів ОСОБА_1 , про його затримання; не повідомлено центр безоплатної правової допомоги про необхідність залучення адвоката для затриманого, окрім цього матеріали справи не містять протоколу затримання. Також наголосила на тому, що в протоколі не зазначено, яку саме вимогу поліцейського не виконав ОСОБА_1 .. Стверджує, що отримані докази в справі є неналежними, оскільки зібрані без участі адвоката.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Так, за положеннями ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Нормами ст.280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Статтею185 КУпАП, встановлену адміністративну відповідальність за здісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.
Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського. При цьому злісна непокора виражається у відмові виконати законну вимогу поліцейського, яка є обов`язковою для особи, або в умисному ігноруванні такої вимоги після її неодноразового повторення та роз`яснення змісту і підстав висунення.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Суб`єктом правопорушення може бути особа, яка досягла 16 років.
Правопорушення повинно проявлятися у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.
Правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП, є формальним і вважається закінченим з моменту виникнення злісної непокори законній вимозі чи розпорядженню поліцейського. Для наявності складу цього правопорушення не вимагається настання будь-яких додаткових наслідків, оскільки сам факт умисного невиконання законної вимоги поліцейського вже становить посягання на встановлений порядок управління та діяльність органів поліції.
Пленум Верховного Суду України у п. 7 Постанови «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» №8 від 26.06.1992, роз`яснив, згідно зі ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Слід також мати на увазі, що адміністративна відповідальність за названою статтею настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.
З системного аналізу положень КУпАП з урахуванням позиції Верховного Суду України, висловленої у вищевказаній постанові випливає, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського, саме законної, адже його вимоги та розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані, зокрема, про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред`явлене відповідне посвідчення, у зв`язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені, які саме законні вимоги були висунуті поліцейським, дані про те, що він знаходився при виконанні службових обов`язків.
Виходячи зі змісту диспозиції ст.185 КУпАП, для наявності в діях особи складу цього адміністративного правопорушення необхідним є встановлення сукупності таких обов`язкових ознак: перебування працівника поліції під час виконання службових обов`язків, законність висунутої ним вимоги або розпорядження та факт її умисного невиконання особою.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначений Законом України «Про Національну поліцію».
Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція здійснює превентивну діяльність, спрямовану на запобігання правопорушенням, виявляє та припиняє кримінальні й адміністративні правопорушення.
Згідно з частиною першою статті 30 З ЗУ «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.
Згідно зі ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція має право застосовувати превентивні заходи, зокрема перевірку документів особи, опитування особи та зупинення транспортного засобу.
Відповідно до ч.2 ст.62 ЗУ «Про Національну поліцію» законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.
Відповідно до ч.1 ст.36 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський уповноважений вимагати від особи (осіб) залишити визначене місце на певний строк або заборонити чи обмежити особам доступ до визначеної території або об`єктів, якщо це необхідно для забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони життя і здоров`я людей, для збереження та фіксації слідів правопорушення.
Поліцейський може обмежувати або забороняти рух транспорту і пішоходів на окремих ділянках вулиць і автомобільних доріг у разі затримання осіб відповідно до закону, під час аварій, інших надзвичайних ситуацій, якщо це необхідно для забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони життя і здоров`я людей (ч.2 ст.36 ЗУ «Про Національну поліцію»).
Крім того, Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64» на території України введено військовий стан, який триває і на даний час.
Відповідно до абзацу 2 п.8 постанови КМУ №573 від 08.07.2020 «Питання запровадження та здійснення деяких заходів правового режиму воєнного стану», зокрема на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.
Загальновідомим фактом є те, що на території Черкаської області діє комендантська година з 00 години 00 хвилин до 04 години 00 хвилин.
Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП доведеною повністю.
Зокрема, вказане підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №985591 від 01.05.2026, відповідно до якого 01.05.2026 о 01 год. 53 хв. в м. Канів по вул. Захисників України, гр. ОСОБА_1 , - вчинив злісну непокору законній вимозі працівників поліції, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 185 КУпАП. Протокол містить відмітку про роз`яснення положень ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень. При цьому, як вбачається з тексту протоколу, ставлячи свій підпис, ОСОБА_1 погодився з тим, що зі змістом протоколу він ознайомлений, копію протоколу отримав, внесенні про нього дані-правильні (а.с.1);
- рапортом-повідомленням зі служби 102 від 01.05.2026 (а.с.2);
- рапортом інспектора СРПП ВП №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції Левченка А.О. від 01.05.2026, відповідно до якого останній зазначив, що 30.04.2026 він перебував на добовому чергуванні в складі ГРПП «Канів-1» спільно із л-т. поліції Падалкою P.O., та під час патрулювання м. Канів, вул. Захисників України, 01.05.2026 о 01:53 було зупинено за порушення комендантської години транспортний засіб Renault Logan, н.з. НОМЕР_1 під керування гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканця: АДРЕСА_1 . Підчас спілкування з водієм гр. ОСОБА_1 останній повідомив що не має жодних документів при собі, також було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився та почав здійснювати рух, в подальшому було здійснено переслідування вищевказаного транспортного засобу, з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору, та подавались неодноразові спеціальні звукові сигнали, на що гр. ОСОБА_1 ігнорував вимоги про зупинку транспортного засобу. Через деякий час гр. ОСОБА_1 зупинив транспортний засіб, та в подальшому був затриманий за вчинення злісної непокори законній вимозі працівника поліції, застосовано спеціальний засіб обмеження рухомості, а саме кайданки, складено адміністративний протокол про затримання, та доставлено до приміщення ВП №1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, де відносно гр. ОСОБА_1 було складено адміністративні протоколи за ч.1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2, ст. 185 КУпАП (а.с.3);
-відеозаписом події, який міститься на двох CD-дисках, які підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №985591 від 01.05.2026 (а.с.4).
Як убачається з дослідженого судом відеозаписів, працівники поліції діяли під час виконання службових обов`язків в межах наданих їм законом повноважень.
Після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , останнього було повідомлено про причину такої зупинки, а саме: порушення комендантської години. Надалі працівниками поліції було запропоновано пред`явити документи, необхідні для встановлення особи водія, а саме: посвідчення водія, на що ОСОБА_1 повідомив, що документів з собою не має, однак назвав своє ім`я, по-батькові та прізвище та дату народження. У цей час пасажир який перебував в транспортному засобі вийшов до працівників поліції та почав заважати останнім виконувати свої посадові обов`язки. Також з даного відеозапису вбачається, що працівниками поліції після виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння було запропонованойому вийти з транспортного засобу та пройти освідування на стан сп`яніння, після чого водій самовільно залишив місце зупинки, відтак працівниками поліції було здійснено переслідування ОСОБА_1 (диск №1, відео-файл «export-ymfut(1).mp4» із запису з нагрудної камери працівника поліції №966566 від 01.05.2026 тривалістю 01:53:06-02:07:06 годин).
В подальшому ОСОБА_1 було зупинено та застосовано до нього спец. засіб кайданки, а також здійснено затримання ОСОБА_1 (диск №2, відео-файл «export-3thj6 (1).mp4» із запису з нагрудної камери працівника поліції №966566 від 01.05.2026 тривалістю 02:07:06-02:21:06 годин).
Разом з тим, працівниками поліції ОСОБА_1 було роз`яснено ст.ст. 32,55, 56, 58, 59, 62, 63 Конституції України, зокрема те, що останній має право на безоплатну правову допомогу, право на адвоката, проінформовано, що останній має право повідомити рідних та близьких про його затримання. Також з ОСОБА_1 працювала інспектор з дотримання прав людини, якою було посталено запитання «Чи потребує ОСОБА_1 адвоката?» на що станій відповів, що не потребує та він має адвоката, а також зазначив, що під час затримання йому адвокат не потрібний. Також було поставлено запитання «Чи бажає ОСОБА_1 повідомити близьких про затримання?», на що останній повідомив, що не бажає. Крім того, ОСОБА_1 було надано роздруківку із зазначенням прав (диск №2, відео-файл «export-hiug7.mp4» із запису з нагрудної камери працівника поліції №966566 від 01.05.2026 тривалістю 03:03:06-03:17:06 годин).
Окрім цього, працівниками поліції у ОСОБА_1 було з`ясовано чи буде останній подавати письмові пояснення, на що ОСОБА_1 повідомив, що всі пояснення ним будуть надані в суді. З`ясовано чи потребує ОСОБА_1 медичної допомоги. Щодо скарг ОСОБА_1 зазначив, що йому не сподобалося, що його затримали (диск №1, відео-файл «export-i75zg.mp4» із запису з нагрудної камери працівника поліції №966566 від 01.05.2026 тривалістю 03:17:06 – 03:31:06 годин). 
ОСОБА_1 було зазначено, що він не спілкувався з працівниками поліції, оскільки після його зупинки до них вийшов спілкуватися його товариш, тому він закрив вікно та поїхав. Працівниками поліції ОСОБА_1 було роз`яснено, що його було затримано по факту вчинення ст. 185 КУпАП, оскільки попередньо його було зупинено, повідомлено про причини зупинки, також запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Зазначили, що вони намагалися спілкуватися з ним. Зазначили, що дозволу продовжувати рух ОСОБА_1 вони не надавали. Однак ОСОБА_1 аргументував свої дії тим, що працівники поліції спілкувалися не з ним, а з його товаришем, тому він і залишив місце зупинки. Також зазначив, що був з усім згоден, але йому не висувалися вимоги. Пояснив, що сам повернувся на місце зупинки. Також вважає, що його затримання є необґрунтованим (диск №2, відео-файл «export-08mfg.mp4» із запису з нагрудної камери працівника поліції №966566 від 01.05.2026 тривалістю 03:31:06 – 03:45:07 годин). 
На відео-файлі «export-9rwel.mp4» (диск 2) із запису з нагрудної камери працівника поліції №966566 від 01.05.2026 тривалістю 03:45:07 – 03:59:07 годин відображено ознайомлення ОСОБА_1 з анкетуванням та підпис даної анкети.
На відео-файлі «export-6uh2r.mp4» (диск 2) із запису з нагрудної камери працівника поліції №966566 від 01.05.2026 тривалістю 03:59:07 – 04:08:30 відображено ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом затримання, постановами та протоколами про адміністративні правопорушення за ст. 185, ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП, їх підписання ОСОБА_1 ..
Після перегляду відео-доказів з бодікамер працівників поліції, суд приходить до висновку що ОСОБА_1 своїми діями фактично перешкоджав працівникам поліції виконувати службові обов`язки щодо встановлення його особи та оформлення адміністративних матеріалів відносно нього.
При цьому матеріали справи не містять будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_1 не зрозумів зміст висунутих до нього вимог, не почув їх або не мав реальної можливості їх виконати. Навпаки, його поведінка, зафіксована на відеозаписі, свідчить про те, що він усвідомлював зміст вимог працівників поліції та підстави їх висунення, однак свідомо відмовився їх виконувати.
Суд зазначає, що вимога працівників поліції була законною, зрозумілою та обов`язковою для виконання, а дії ОСОБА_1 обґрунтовано кваліфіковано за ст.185 КУпАП як злісну непокору законній вимозі поліцейського під час виконання ним службових обов`язків.
Щодо твердження захисника про те, що у працівників поліції не було підстав для зупинки транспортного засобу, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 7 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» під час воєнного стану поліцейські наділені повноваженнями перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів.
Як зазначено у п. 7 «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. № 1456, уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у випадках порушення особою відповідних заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану.
Дана подія відбулася 01.05.2026 (під час дії в Україні правового режиму воєнного стану), тому вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування або зупинення транспортного засобу суд вважає правомірними.
Крім того, загальновідомим є фактом, що на території Черкаської області діє комендантська година з 00.00 год. до 04.00 год., що жодним чином не спростовує факту перебування ОСОБА_1 на території міста в період комендантської години.
Щодо твердження захисника про порушення права на захист ОСОБА_1 , а саме: право на захист та не повідомлено рідних, суд вважає безпідставними, з огляду на таке.
З долучених та переглянутих відео-файлів вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права, роз`яснено право на захист, також проінформовано, про те, що він має право повідомити рідних про його затримання. Однак ОСОБА_1 повідомив, що на момент його затримання адвокат/захисник йому не потрібний та не висловив бажання повідомити рідних про його затримання (диск №2, відеофайл «export-hiug7.mp4» із запису з нагрудної камери працівника поліції №966566 від 01.05.2026 тривалістю 03:03:06-03:17:06 годин).
Суд звертає увагу, що незгода особи із причиною зупинки транспортного засобу, наявністю чи відсутністю доказів вчинення адміністративного правопорушення, а також намір оскаржити відповідну постанову не звільняють її від обов`язку виконувати законні вимоги працівників поліції. Оскільки ОСОБА_1 був вправі висловлювати незгоду з діями поліцейських, надавати пояснення, заявляти клопотання та оскаржувати прийняті рішення у встановленому законом порядку, однак такі права не надавали йому можливості відмовитися від виконання законної вимоги.
З матеріалів справи вбачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки, передбачені Конституцією України та ст.268 КУпАП, про що у протоколі міститься відповідний запис та особистий підпис ОСОБА_1 ..
Крім того, із долучених відео-записів вбачається, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості надати пояснення щодо обставин події, однак зазначив, що пояснення надасть у суді.
Таким чином, зазначені пояснення свідчать не про порушення права особи на захист, а навпаки підтверджує, що ОСОБА_1 був обізнаний про свої процесуальні права та свідомо скористався своїм правом не надавати пояснення під час складання протоколу, залишивши за собою можливість висловити свою позицію безпосередньо під час судового розгляду.
Крім того, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 не був обмежений у можливості висловлювати свою позицію, подавати заперечення, користуватися правовою допомогою захисника та оскаржувати прийняті щодо нього рішення.
За таких обставин суд не вбачає будь-яких порушень права ОСОБА_1 на захист або вимог ст.268 КУпАП, які могли б вплинути на правильність вирішення справи.
Щодо твердження захисника про те, що протокол не містить посилання про те, яку саме вимогу порушив ОСОБА_1 , суд вважає безпідставними з огляду на наступне.
Згідно рапорту поліцейського (а.с.3) вбачається, що вимога була спрямована на проходження огляду на стан сп`яніння, однак останній відновив рух автомобіля без надання дозволу на такий рух, під час переслідування працівниками поліції подавалися як спеціальні звукові сигнали та проблискові маячки, однак ОСОБА_1 ігнорував дані вимоги, піддаючи загрозі життя оточцуючих та самого себе, в результаті чого були до нього застосовані кайданки та він був затриманий. Таким чином, зміст вимоги є зрозумілим, а її законність обумовлена виконанням працівниками поліції своїх службових обов`язків.
Злісна непокора законній вимозі працівника поліції полягає у відкритій відмові виконати законну вимогу або в іншому умисному її ігноруванні. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проігнорував вимогу надати документи які посвідчують його особу, вимогу пройти освідування, почав рух транспортним засобом без дозволу працівника поліції, а також під час руху не зупинявся, чим своїми діями демонстрував явну зневагу до правоохоронних органів, що свідчить про наявність у його діях умислу на невиконання таких вимог. Отже, у його діях наявні всі об`єктивні та суб`єктивні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.
З матеріалів справи вбачається, що працівники поліції перебували при виконанні службових обов`язків у складі наряду та діяли в межах наданих їм повноважень. Законність їх вимог повністю відповідає завданням поліції.
Тому доводи сторони захисту зводяться до суб`єктивної оцінки доказів та не містять об`єктивних тверджень, які б спростовували встановлені судом факти.
Суд також враховує, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить усі необхідні відомості щодо часу, місця та суті адміністративного правопорушення, а будь-яких істотних порушень процесуального закону, які могли б вплинути на правильність вирішення справи, під час розгляду справи не встановлено.
У даному випадку дії працівників поліції відповідали вимогам закону. Порушень, які б могли бути підставою для визнання недопустимими доказами протоколу про адміністративне правопорушення та інших складених ними документів, працівниками поліції не допущено.
Крім того, суд звертає увагу на те, що поліцейський – це посадова особа, яка діє в межах наданих йому повноважень та відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 та інших законодавчих актів, які регламентують діяльність поліції.
В даному випадку діє імператив презумпції правоти поліцейського, тобто при виконанні службового обов`язку поліцейський діє завідомо правомірно, в межах закону.
Злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки. Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків, тобто виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін.
Як вбачається з матеріалів справи, поліцейський при складанні протоколу про адміністративне правопорушення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Таким чином, сукупність досліджених доказів є достатньою, належною, допустимою та взаємоузгодженою, а тому не залишає розумних сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.
Відповідно до статті 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом частини другої статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, згідно статті 34 КУпАП, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.
Обставин, згідно статті 35 КУпАП, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.
Крім того, суд враховує ставлення ОСОБА_1 до своїх дій та їх наслідків, зокрема те, що він під час складання адміністративних матеріалів та в судовому засіданні своєї вини не визнав. Суд зазначає, що така поведінка свідчить про стійку зневагу до вимог закону.
Враховуючи викладене, а також з метою виховання особи в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 більш суворого адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст. 185 КУпАП, а саме адміністративного арешту.
На переконання суду, саме такий вид стягнення є необхідним і достатнім для досягнення мети адміністративного покарання та відповідатиме принципам справедливості.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
У зв`язку з тим, що матеріали справи не містять відомостей про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 , від сплати судового збору, тому відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з останнього необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн..
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 283, п.1 ч.1 ст. 284 КУпАП, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – невідомий, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУПАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді у виді 10 (десяти) діб адміністративного арешту.
Термін відбуття адміністративного стягнення рахувати з часу затримання.
Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – невідомий, судовий збір на користь держави за ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок), який необхідно сплатити на наступні реквізити: стягувач: ДСА України; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Канівського
міськрайонного суду       І. І. Деревенський