Справа № 529/363/26
Провадження № 2/529/452/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

23 червня 2026 року Диканський районний суд Полтавської області в складі :
головуючого - судді Петренко Л.Є.
за участю секретаря - Звягольської В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:
Представник позивача ТОВ "Фінпром Маркет" 18.04.2026 звернувся до Диканського районного суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.
Позов обґрунтовує тим, що 13.10.2025 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено електронний Договір про надання коштів у кредит № 6738249 в розмірі 10 000 грн на строк 360 днів, з фіксованою процентною ставкою 0,95% щоденно, комісія за надання кредиту 17,25% та неустойка за понадстрокове користування коштами в розмірі 500 грн за кожен день. Кредитодавець виконав умови договору, перерахував кредитні кошти відповідачу, а останній жодних платежів не вніс, кредитні кошти не повернув, наслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 25 370 грн, яка складається з основного боргу 10 000 грн, заборгованість за відсотками 8 645 грн, заборгованість за комісією 1725 грн, заборгованість за пенею 5000 грн.
25.02.2026 між ТОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу № 25/02/26, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінпром Маркет» набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі і за кредитним договором з ОСОБА_1 .
Враховуючи, що позивач набув право грошової вимоги до відповідача, просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 25 370 грн, сплачений судовий збір 2662,40 грн та витрати на правничу допомогу 4500 грн.
29.04.2026 суддею Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі, визначено розгляд такої за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, однак про дату та час розгляду справи повідомлявся, шляхом направлення судових повісток за адресою місця реєстрації. Поштові конверти повернуті до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
13.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено Договір надання коштів у кредит № 6738249. Згідно з умовами вказаного кредитного договору позикодавець надав позичальнику кредит у розмірі 10 000 грн. строком на 360 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом із фіксованою процентною ставкою 0,998 %, комісія за надання кредита 17,25% від суми наданого кредита – 1725 грн. Також умовами договору (п.9.5) визначена пеня за понадстрокове користування коштами (а.с.13-20).
Вказаний кредитний договір ОСОБА_1 підписав електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 742174.
Відповідно до довідки ТОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підтверджено, що ОСОБА_1 ідентифікований товариством шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є аналогом електронного підпису (а.с.21 зворот)
Кредитодавець свої договірні зобов`язання виконав та 13.10.2025 здійснив перерахування кредитних коштів ОСОБА_1 на його платіжну карту НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою (а.с.22 зворот)
Зарахування коштів в розмірі 10 000 грн на картковий рахунок НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 підтверджується довідкою та випискою по рахунку АТ «Універсал Банк» (а.с.66,67). 
Як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідач ОСОБА_1 жодних платежів на погашення заборгованості не вносив. Розмір заборгованості становить 25 370 грн, яка складається з основного боргу 10 000 грн, заборгованість за відсотками 8 645 грн, заборгованість за комісією 1725 грн, заборгованість за пенею 5000 грн (а.с.11-12)
Відсотки за користування кредитом нараховувалися до 10.01.2026, тобто в межах строку кредитування.
Як вбачається із матеріалів справи, договір між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_2 укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі - ч. 2 ст. 639 ЦК України.
Укладаючи кредитний договір, сторони вчинили дії, визначені ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Судом встановлено та підтверджено дослідженими доказами, що сторони договірних відносин досягли згоди з усіх істотних умов таких перед їх укладанням (сума кредиту, строк кредиту, процентна ставка по кредиту, розмір процентів за користування кредитом в гривні, загальна вартість кредиту для позичальника з урахуванням процентної ставки, виходячи з обраних споживачем умов кредитування), тому в силу ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважаються укладеним.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк встановлений договором або Законом (ст. 612 ЦК України).
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Позичальник попереджений, що у випадку неналежного виконання зобов`язань за договором, позикодавець має право без згоди позичальника передати свої права кредитора за договором - п.п. 10.1.10 Кредитного договору.
Таким чином встановлено, що 13.10.2025 між ТОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі кредитний договір, при цьому кредитор свої зобов`язання по договору виконав, перерахував позичальнику кошти в розмірі 10 000 грн, а ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконав, кредитні кошти не повернув, відсотки та комісію не сплатив.
25.02.2026 між ТОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу № 25/02/26, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінпром Маркет» набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі і за кредитним договором з ОСОБА_1 , що підтверджується реєстром прав вимоги (а.с. 24-29).

Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема і в наслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» втратило такі права.
Після відступлення права вимоги позивач жодних нарахувань не здійснював.
Щодо розміру заборгованості відповідача суд зазначає наступне.
З розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 жодних платежів на погашення заборгованості не вносив. Відповідно до умов договору, ОСОБА_1 нарахована заборгованість за основним боргом 10 000 грн, заборгованість за відсотками 8 645 грн, заборгованість за комісією 1 725 грн. 
Зазначена заборгованість відповідає умовам договору, нарахована правомірно, а тому позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та підлягають задоволенню
Щодо нарахованої пені за неналежне виконання відповідачем своїх боргових зобов`язань суд звертає увагу на наступне.
Так, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України унормовано, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойки (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку і є чинним на даний час.
Таким чином, в умовах воєнного стану позичальник (боржник) звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення грошового зобов`язання.
Отже, беручи до уваги період виникнення зазначених договірних відносин кредитування, та період відповідного прострочення, вимоги позивача у частині стягнення пені в сумі 5 000 грн не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та є безпідставними, а тому не підлягають до задоволення.
Враховуючи ту обставину, що в порушення умов договору № 6738249 від 13.10.2025 взяті на себе зобов`язання відповідач ОСОБА_1 не виконав, заборгованість за яким становить 20 370 грн, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог (80,3 %), що становить 2138 грн та витрати на правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (80,3%), що становить 3613 грн.
Разом з тим, дослідивши матеріали справи, взявши до уваги рівень складності справи, юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, участі представник позивача в судових засіданнях не приймав, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію співрозмірності витрат на правничу допомогу з розміром задоволених позовних вимог, а також враховуючи те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі понесені витрати на професійну правничу допомогу, дійшов до висновку про наявність підстав для зменшення витрат на правничу професійну допомогу, яка заявлена до відшкодування представником позивача до 2 000 грн., які є співмірними з розміром задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 352 ЦПК України, суд
ухвалив:
Задовольнити частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (код ЄДРПОУ 43311346, IBAN № НОМЕР_3 у АТ «ПУМБ», код банку 334851) заборгованість за договором про надання коштів у кредит № 6738249 від 13.10.2025 у розмірі 20 370 (двадцять тисяч триста сімдесят) грн та витрати по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 2 138 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000 грн, а всього 24 508 (двадцять чотири тисячі п`ятсот вісім) грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, а саме безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуюча        Л.Є. Петренко