Справа № 215/1387/26 
2/215/2261/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 квітня 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Науменко Я.О. за участю секретаря Оніщенко Ю.М., 
згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
 
23.02.2026 представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18.10.2022 року відповідач приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», підписавши анкету-заяву про приєднання, яка разом із Умовами, Тарифами та паспортом споживчого кредиту становить кредитний договір. На підставі вказаної заяви відповідачу було відкрито поточний рахунок та надано можливість користування кредитними коштами шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Як зазначає позивач, станом на 18.10.2022 відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 0,00 грн., що підтверджує факт укладення договору та відкриття рахунку. У подальшому, відповідно до умов договору, кредитний ліміт змінювався, а саме: з 07.09.2024 його було збільшено до 10 000,00 грн., а з 26.03.2025 — зменшено до 9 220,00 грн. Позивач вказує, що кредит надавався у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 40,80 % річних на суму фактичної заборгованості. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість користування кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала, у встановлені строки заборгованість не погашала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на 22.02.2026 за відповідачем обліковується заборгованість у загальному розмірі 12 419,68 грн., яка складається з: 9 091,32 грн. — заборгованість за кредитом; 3 328,36 грн. — заборгованість за процентами; штрафні санкції та пеня не нараховувались. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач просить суд стягнути з неї заборгованість за кредитним договором у вказаному розмірі, а також судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2 662,40 грн..
 
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.03.2026 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для виправлення вказаних в ухвалі недоліків.
Ухвалою суду від 16.03.2026 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 30.04.2026, в порядку спрощеного позовного провадження.
30.03.2026 відповідач звернулась з відзивом на позовом, обґрунтовуючи тим, що між сторонами дійсно могли існувати правовідносини щодо користування банківською платіжною карткою, однак відповідач заперечує розмір заявленої позивачем заборгованості. Зокрема, відповідач зазначає, що позивачем не надано належного та обґрунтованого розрахунку заборгованості, відсутня деталізація нарахування процентів, а також не підтверджено їх відповідність умовам укладеного договору. Крім того, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо фактичного отримання відповідачем грошових коштів у повному обсязі та їх використання. Також у відзиві відповідач звертає увагу на свої особисті обставини, а саме те, що на момент виникнення спірних правовідносин вона була студенткою та не мала стабільного доходу, а на теперішній час перебуває за межами України та знаходиться у скрутному матеріальному становищі, отримуючи соціальну допомогу. Враховуючи викладене, відповідач вважає нараховані проценти надмірними та такими, що не відповідають принципу співмірності, у зв`язку з чим просить суд відмовити у задоволенні позову в частині необґрунтованих нарахувань, витребувати у позивача повний та детальний розрахунок заборгованості, а також зменшити розмір нарахованих процентів.
Представник позивача подав до суду відповідь на відзив відповідача, у якій зазначив, що доводи, викладені у відзиві, є безпідставними та не підлягають врахуванню судом, а позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. У своїх запереченнях представник позивача вказує, що відповідач, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, підтвердила факт ознайомлення з умовами кредитування, тарифами та правилами користування банківськими послугами, які разом складають кредитний договір. Також відповідач погодилась із обов`язком самостійно ознайомлюватися з їх актуальними редакціями, розміщеними на офіційному сайті банку. Позивач зазначає, що укладений між сторонами договір має характер договору приєднання (оферти), а відповідач шляхом підписання заяви та подальшого користування кредитними коштами здійснила акцепт його умов, що відповідає положенням статей 641, 642 ЦК України. Крім того, представник позивача наголошує, що банк надав відповідачу всю необхідну інформацію відповідно до вимог законодавства, зокрема Закону України «Про захист прав споживачів», що підтверджується підписанням кредитного договору. Щодо доводів відповідача про необґрунтованість нарахованих процентів, позивач зазначає, що відповідно до статей 1048, 1054 ЦК України проценти є платою за користування кредитними коштами, а їх розмір та порядок нарахування визначені умовами договору, з якими відповідач погодилась. Також представник позивача вказує, що кредитний договір укладено з використанням електронного підпису, який відповідно до вимог законодавства має юридичну силу та є аналогом власноручного підпису, а тому доводи щодо недійсності або неналежності такого підпису є необґрунтованими. Посилаючись на правові висновки Верховного Суду, позивач зазначає, що підписання анкети-заяви та паспорта споживчого кредиту свідчить про погодження відповідача з істотними умовами договору, зокрема щодо процентної ставки та відповідальності за порушення зобов`язань. Крім того, позивач зазначає, що на підтвердження заявлених вимог до матеріалів справи долучено належні та допустимі докази, зокрема розрахунок заборгованості, банківську виписку, довідку про видачу картки та встановлення кредитного ліміту, які підтверджують факт користування відповідачем кредитними коштами та наявність заборгованості. З огляду на викладене, представник позивача просить суд не брати до уваги доводи відзиву відповідача та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
18.10.2022 відповідач ОСОБА_1 звернулась до АТ "Акцент-Банк" з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» та своїм підписом підтвердив згоду на те, що підписана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.13).
18.10.2022 ОСОБА_1 підписала заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком (а.с.14-15).
18.10.2022 ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена» (а.с.16--18).
Судом встановлено, що всі основні умови кредитування доведені відповідачці, про що свідчить її електронний цифровий підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена», а також на самій заяві щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком.
Згідно з п.4 паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена», за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 40,8% річних. Відповідно до п.6 процентна ставка, яка застосовується зобов`язання щодо повернення кредиту при невиконанні 6,8% у місяць.
Розділом 4 паспорту споживчого кредиту, сторони погодили, що загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій становить (загальна вартість кредиту) 134 120,95 грн.
Згідно з довідкою АТ «А-БАНК» за кредитним договором ОСОБА_1 від 18.10.2022 банком встановлено кредитний ліміт у розмірі 0,00 грн, який 07.09.2024 збільшено до 10 000,00 грн. (а.с.19).
Відповідно до довідки АТ «А-БАНК» на ім`я ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 , до якого випущено платіжні картки № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , (строк дії — до грудня 2031 року) та № № НОМЕР_5 (строк дії — до грудня 2028 року) а.с.20.
При цьому, як вбачається із виписки по кредиту за період з 18.10.2022 по 22.02.2026 відповідач користувалась наданими кредитними коштами (а.с.21-74).
Розрахунок заборгованості за кредитним договором №б/н від 18.10.2022 свідчить про те, що ОСОБА_1 станом на 22.02.2026 має заборгованість по кредиту в розмірі 12 419,68 грн., з яких: 9 091,32 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 3 328,36 грн. – заборгованість за процентами, 0,00 грн. – заборгованість за комісією, 0 грн. – заборгованості за пенею (а.с.79-95).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно з ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Оцінюючи доводи, викладені у відзиві на позовну заяву та у відповіді на відзив, суд виходить з наступного.
У відзиві відповідач зазначає про часткову незгоду з позовними вимогами, посилаючись на відсутність належного та обґрунтованого розрахунку заборгованості, недоведеність факту отримання нею грошових коштів у повному обсязі, а також на надмірність нарахованих процентів.
Разом з тим, у відповіді на відзив представник позивача заперечує проти таких доводів, вказуючи, що кредитний договір укладено шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, які разом із тарифами та паспортом споживчого кредиту становлять єдиний договір, а також що відповідач фактично користувалася кредитними коштами.
Суд зазначає, що відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Матеріалами справи підтверджується факт укладення між сторонами кредитного договору, що, зокрема, підтверджується підписаною відповідачем анкетою-заявою, паспортом споживчого кредиту, а також іншими письмовими доказами.
Доводи відповідача щодо відсутності факту отримання кредитних коштів спростовуються наданими позивачем доказами, зокрема банківською випискою та даними про встановлення і зміну кредитного ліміту, що свідчить про надання відповідачу можливості користування кредитними коштами та їх фактичне використання.
Щодо посилань відповідача на відсутність належного розрахунку заборгованості, суд зазначає, що позивачем надано розрахунок заборгованості, який узгоджується з іншими доказами у справі, зокрема банківською випискою, та містить відомості про складові заборгованості.
Водночас суд враховує, що нарахування процентів має бути здійснено відповідно до умов договору та бути належним чином обґрунтованим.
Посилання відповідача на надмірність нарахованих процентів саме по собі не є підставою для відмови у їх стягненні, оскільки відповідно до статей 1048, 1054 ЦК України проценти є платою за користування кредитними коштами, а їх розмір визначається умовами договору, з якими відповідач погодилась при його укладенні.
Крім того, суд враховує доводи позивача про те, що кредитний договір укладено із застосуванням електронного підпису, який відповідно до вимог законодавства має юридичну силу та прирівнюється до власноручного підпису, а тому відсутні підстави сумніватися у дійсності такого правочину.
Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, не спростовують факту наявності зобов`язань відповідача за кредитним договором та їх невиконання, у зв`язку з чим не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.10.2022 станом на 22.02.2026 в розмірі 12 419,68 грн., з яких: 9 091,32 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 3 328,36 грн. – заборгованість за процентами, 0,00 грн. – заборгованість за комісією, 0 грн. – заборгованості за пенею.
Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 274, 280-284 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
 
Позов Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.10.2022 в розмірі 12 419 (дванадцять тисяч чотириста дев`ятнадцять) гривень 68 копійок, з яких: 9 091,32 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 3 328,36 грн. – заборгованість за процентами, 0,00 грн. – заборгованість за комісією, 0 грн. – заборгованості за пенею, а також сплачені при подачі позову судові витрати у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок судового збору, а всього 15 082 (п`ятнадцять тисяч вісімдесят дві) гривні 08 копійок.
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання рішення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 30 квітня 2026 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк», ЄДРПОУ 1436008, місцезнаходження за адресою: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_6 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

СУДДЯ