КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2026 року справа №320/19329/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «БК ТРАНСБУДІНВЕСТ» про стягнення податкового боргу,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (далі – позивач, ГУ ДПС у м. Києві) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БК ТРАНСБУДІНВЕСТ» (далі – відповідач, Товариство) про стягнення податкового боргу в розмірі 17 337 449,07 грн з рахунків платника податків, відкритих у банках, що обслуговують такого платника.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок несплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість, податку на прибуток та штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, у відповідача сформувався податковий борг, який підлягає стягненню судом у Державний бюджет України. 
Відповідач письмового відзиву на позов суду не подав.
Розглянувши подані позивачем документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 
Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві 13.02.2013 були прийняті податкові повідомлення-рішення: № 0001762270, яким до Товариства застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 123406,00 грн.; № 0001772220, яким Товариству збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 6843439,00 грн. за основним платежем та у розмірі 257900,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); № 0001782220, яким Товариству збільшено грошове зобов`язання з ПДВ у розмірі 8090313,00 грн. за основним платежем та у розмірі 2022581,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).
Вказані рішення оскаржувались Товариством до Окружного адміністративного суду міста Києва, за результатами чого, постановою суду від 05.08.2014 у справі № 826/7250/14 у позові Товариству відмовлено, натомість підтверджено правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 13.02.2013 №№ 0001762270, 0001772220, 0001782220.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015 апеляційну скаргу Товариства залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2014 - без змін.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.02.2016 касаційну скаргу Товариства залишено без задоволення, а судові рішення першої та апеляційної інстанції – без змін. 
Постановою Верховного Суду України від 06.07.2016 Товариству відмовлено у задоволенні заяви про перегляд рішення касаційної інстанції. 
Постановою Верховного Суду від 19.06.2018 заяву Товариства було задоволено; постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 05.08.2014, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015 та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 03.02.2016 у справі № 826/7250/14 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.03.2021 позовну заяву залишено без розгляду, у зв`язку з неявкою позивача в судове засідання. 
Таким чином, податкові повідомлення-рішення від 13.02.2013 №№ 0001762270, 0001772220, 0001782220 не визнані протиправними та не скасовані в судовому порядку, а суми податкових зобов`язань по ним внесені до інтегрованої картки платника податків (Товариства) на суму 17337499,07 грн.
У зв`язку з наведеним, податковим органом була виставлена Товариству податкова вимога від 25.05.2021 №0029726-1302-2659 на суму податкового боргу в розмірі 17337499,07 грн., яка направлялась за адресою місцезнаходження Товариства рекомендованим поштовим відправленням, але повернута відправнику з відміткою за закінченням терміну зберігання. Доказів оскарження податкової вимоги чи сплати податкового боргу відповідачем суду не подано.
У зв`язку з несплатою Товариством вказаного податкового боргу, позивач звернувся з даним позовом до суду про його стягнення. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходячи з положень норм законодавства, які діяли на момент їх виникнення, суд виходить з такого. 
Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі – ПК України).
Відповідно до підпунктів 14.1.39, 14.1.153., 14.1.156., 14.1.157., 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 ПК України, у Кодексі поняття вживаються в такому значенні, зокрема:
грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня; 
податкова вимога – письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу;
податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України; 
податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності; 
податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з підпунктом 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов`язком. 
За приписами статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента.
Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3. статті 37 ПК України. 
Згідно з пунктом 38.1. статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. 
У свою чергу, відповідно до підпункту 20.1.34. пункту 20.1. статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно з пунктом 58.1. статті 58 ПК України, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.
Відповідно до пункту 59.1. статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Пунктом 4 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 № 1204, встановлено, що якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
З матеріалів справи судом встановлено, що Товариству направлялися податкові повідомлення-рішення від 13.02.2013 №№ 0001762270, 0001772220, 0001782220, які оскаржувалися Товариством, проте не визнані в судовому порядку протиправними та не скасовані. Суми податкових зобов`язань по вказаним рішенням внесені до інтегрованої картки Товариства в розмірі 17337499,07 грн. та направлено податкову вимогу від 25.05.2021 №0029726-1302-2659 на суму податкового боргу в розмірі 17337499,07 грн. Доказів сплати податкового боргу чи оскарження податкової вимоги Товариством суду не подано. 
Таким чином, виходячи з наведеного в сукупності, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження погашення ним податкового боргу або щодо його спростування, така сума підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Позивач подав суду належні та допустимі докази наявності у відповідача податкового боргу в розмірі 17337499,07 грн. Натомість, відповідач обставини наявності податкового боргу належними та допустимими доказами не спростував. 
Таким чином, відповідач зобов`язаний погасити вказану суму податкового боргу. Наявність такого обов`язку у відповідача є визначальним для вирішення даного спору, крім того, вказаний обов`язок забезпечується Конституцією України, стаття 67 якої передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до пункту 87.1 статті 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Згідно з пунктом 95.1. статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
За приписами пунктів 95.3., 95.4. статті 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Стягнути з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «БК ТРАНСБУДІНВЕСТ» (код ЄДРПОУ 36050234), відкритих у банках, що обслуговують такого платника, податковий борг у розмірі 17 337 449,07 грн (сімнадцять мільйонів триста тридцять сім тисяч чотириста сорок дев`ять) гривень 07 копійок.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Василенко Г.Ю.