Справа № 644/10071/25
н/п 2/638/4530/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2026 року   	м. Харків	

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі
головуючого судді Заварзи Т.В.,
за участі секретаря Голохи С. О.,
розглянувши в порядку цивільного судочинства справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням,
ВСТАНОВИВ:
Представник ОСОБА_1 адвокат Борисова І. М. подала до суду позовну заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, у якій просить стягнути із ОСОБА_2 компенсацію матеріальної шкоди у розмірі 22989 грн 28 коп., а також компенсацію моральної шкоди у розмірі 100000 грн.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вироком суду ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні кримінальних порушень передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України. Потерпілим від кримінального правопорушення є ОСОБА_1 , з банківської карти якого без його на те дозволу, відповідач зняв грошові кошти у сумі 17357 грн 75 коп. Окрім того, позивач стверджує, що ОСОБА_2 взяв кредит на його ім`я, для погашення якого він сплатив 5631,53 гривні. Усього позивачу завдана матеріальна шкода на суму 22989 грн 28 коп., моральну шкоду завдану йому незаконними діями відповідача позивач оцінив у 100000 грн, які і просить стягнути з відповідача.
Ухвалою суду від 16.01.2026 відкрито провадження у справі, прийнято рішення справу розглядати у спрощеному порядку звикликом сторін.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, неодноразово надавали суду заяви, у яких просили справу розглядати за їх відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідач до суду не з`явився, відзиву на позов не надав, викликався до суду з дотриманням вимог чинного законодавства. У зв`язку з цим судом було прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
03 січня 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова виніс вирок у справі № 638/20509/24, вказаним вироком ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 361 КК України – у виді 2 років обмеження волі; за ч. 4 ст. 185 КК України – у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
За результатами розгляду кримінального провадження судом встановлено, що 21.07.2024 потерпілий ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 свій мобільний телефон « НОМЕР_1 » моделі «Redmi А1» з метою його налаштування, в ході чого ОСОБА_2 отримав вільний доступ до мобільного телефону потерпілого, в якому містився мобільний додаток «Ощад24» для дистанційного керування банківськими картками AT «Ощадбанк» та у нього виник злочинний умисел, спрямований на викрадення грошових коштів з вказаних банківських карток, що належали ОСОБА_1 .
Після чого, ОСОБА_2 , маючи на меті обернення на свою користь чужих грошових коштів, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи умисел на несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних систем, використовуючи мобільний телефон «Хіаоmі» моделі «Redmi А1» ОСОБА_2 , самочинно, без дозволу потерпілого, незаконно втрутився в мобільний додаток «Ощад24» для дистанційного керування банківськими картками AT «Ощадбанк», виданими на ім`я потерпілого.
Далі, використовуючи повідомленні ОСОБА_1 банківські дані вказаних банківських карток та пароль від додатку «Ощад24», ОСОБА_2 , заволодів та розпорядився на власний розсуд грошовими коштами, які знаходилися на банківській картці «Ощадбанку» № НОМЕР_2 та грошовими коштами що знаходилися на банківських картках «Ощадбанку» № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 .
Своїми протиправними діями ОСОБА_2 заподіяв потерпілому ОСОБА_1 матеріальний збиток на загальну суму 17 357 грн. 75 коп.
Інших обставин вироком Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/20509/24 від 03 січня 2025 року не встановлено.
Окрім того, позивачу надано виписку по картковому рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_1 , паспорт № НОМЕР_5 , відповідно до зазначеної виписки вського по картці кредит у сумі 5631 грн 53 коп.

Також позивачем суду надано відповідь Департаменту охорони здоров`я від 12 квітня 2024 року, відповідно до якої позивача було поінформовано про те, що для проведення оперативного лікування катаракти з використанням наборів інтраокулярних лінз, придбаних за кошти міського бюджету, його внесено до реєстру під № 25212-25213 і буде прооперовано за чергою, згідно номеру в реєстрі в умовах офтальмологічного відділення КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 17» Харківської міської ради.
Інших доказів, на підставі яких суд може встановити факти, що стосуються обставин справи, суду сторони не надали.
Зважаючи на вище викладене суд дійшов до наступних висновків.
Позивач просить стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду завдану кримінальним правопорушенням.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені у статті 1166 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону (частина перша статті 1177 ЦК України).
Відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже, вироком Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/20509/24 від 03 січня 2025 року встановлено, що ОСОБА_2 заподіяв потерпілому ОСОБА_1 матеріальний збиток на загальну суму 17 357 грн. 75 коп. шляхом заволодіння та розпорядження на власний розсуд грошовими коштами, які знаходилися на банківських картках «Ощадбанку» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 .
У цій частині вирок є обов`язковими для суду.
Позивач також стверджує, що ОСОБА_2 взяв на його ім`я кредитні кошти у сумі 5631,53 гривні, на підтвердження чого надає виписку по картковому рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_1 .
З цього приводу суд зазначає, що виписка по картковому рахунку позивача жодним чином не доводить того, що зазначені кредитні кошти були отримані ОСОБА_2 , ці факти вироком Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/20509/24 від 03 січня 2025 року не встановлені, будь-яких доказів цього позивачем не надано.
Отже, вимоги позивача в частині стягнення із ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 5631,53 гривня задоволенню не підлягають.
Окрім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення на його користь компенсації моральної шкоди у розмірі 100000 грн. 
Розмір моральної шкоди позивач обгрунтовує наступним чином. Позивач зазначає, що він залишився без телефону, купити новий не міг, з його рахунку були зняти гроші, які були йому потрібні для існування та лікування. Він планував зробити операцію по видаленню катаракти — в мене вже було направлення та повідомлення з Департаменту охорони здоровя про моє місце у черзі (копія листа у додатках). Позивач зазначає, що він відчував образу і занепокоєння, його життєвий уклад було порушено, він тривалий час знаходився у стані глибокої депресії, емоційної напругі, що потягло за собою замкнутість, ускладнення особистого життя, погіршення стосунків з оточуючими людьми.
Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Частиною першою статті 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно із частиною першою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Як уже було зазначено, позивач оцінив свої моральні страждання у 100000 грн.
Суд, дослідивши обставини справи, встановив, що позивач самостійно з власної ініціативи надав відповідачу свій мобільний телефон та повідомив банківські дані (як зазначає позивач у позові - з метою налаштування телефону), що дозволило останньому скористатися його грошовими коштами. Статтею 1167 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Отже, ступінь вини відповідача має враховуватися при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди.
Безумовно, внаслідок вчинення відносно позивача злочину він зазнав моральної шкоди, оскільки, зокрема, змушений був вживати заходів для поновлення своїх порушених прав та позбувся грошових коштів.
Суд, виходячи з принципів розумності, справедливості та співмірності, зважаючи на розмір матеріальної шкоди, яка була спричинена позивачу, вважає, що розумним та співмірним буде відшкодування йому моральної шкоди у сумі 15000 грн.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Позивач на підставі закону звільнений від сплати судового збору, отже, судовий збір повинен стягуватися із відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної частини вимог, виходячи з того, що судовий збір при поданні позову, що розглядався, мав бути сплачений у сумі 1211 грн 20 коп.
На підставі викладеного, керуючись статтями 1167, 1177 Цивільного кодексу України, статтею 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 17 357 грн. 75 коп. (сімнадцять тисяч триста п`ятдесят сім гривень 75 копійок) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням та 15000 гривень (п`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.) у якості компенсації моральної шкоди. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 318 грн 55 коп. (триста вісімнадцять грн 55 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , проживає як ВПО у АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , дата народження  ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 , остання відома адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .
Повний текст судового рішення складено 26 червня 2026 року.

Суддя Т.В. Заварза