ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/9358/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Малиш Н.І., Кругового О.О., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 р. (суддя Мінаєва К.В.) в адміністративній справі №280/9358/25 за позовом ОСОБА_1 до Вознесенівського відділу у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила визнати протиправними дії Вознесенівського відділу у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, які полягають у відмові в послузі з оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки; зобов`язати Вознесенівський відділ у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.
В обґрунтування позовних вимог вказувалось на те, що позивачка, у зв`язку зі зміною прізвища, звернулася до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області із заявою про обмін паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до положень Постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина для виїзду громадянина України за кордон». Відповідач відмовив у задоволенні заяви, обгрунтовуючи ти, що позивачка у 2018 році оформлювала біометричний паспорт громадянина України для виїзду за кордон та її дані вже внесені до Єдиного державного демографічного реєстру. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 р., ухваленим за результатом розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
У поданій апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги наведені доводи позовної заяви, правові висновки Великої Палати Верховного Суду у справі №806/3265/17 та повідомлено про те, що позивачка направила до відповідача заяву про відкликання згоди на обробку персональних та біометричних даних.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін як законне та обгрунтоване.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Судом першої встановлено наступні обставини у справі:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документована паспортом громадянина України зразка 1994 року серії НОМЕР_1 , виданого 13.05.2011 Орджонікідзевським РВ ГУМВС України в Запорізькій області. У паспорті наявна відмітка про необхідність заміни паспорта в місячний строк у зв`язку зі зміною прізвища при державній реєстрації 30.08.2025.
30.08.2025 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим Пересипським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка – ОСОБА_3 , дружини – ОСОБА_3 .
23.09.2025 ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про здійснення обміну паспорта громадянина України у формі книжечки з прізвища ОСОБА_4 .
Листом Вознесенівського відділу у місті Запоріжжі Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області від 09.10.2025 №2314-738/2314.1-25 за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 щодо обміну паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року у зв`язку зі зміною прізвища на ОСОБА_3 повідомлено наступне. Оформлення паспорта відповідно до Положення №2503-ХІІ, є виключенням, та до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України, паспорт оформляється собі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року, засвідчене в установленому законодавством порядку. Висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 19.09.2018 у зразковій адміністративній справі №806/3265/17 належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення до суду з позовом до територіальних органів ДМС з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних. 13.07.2018 заявник особисто звернулась за оформленням за допомогою засобів ЄДДР паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 , дійсний до 25.07.2028. Нею надано згоду на внесення стосовно себе інформації до Єдиного державного демографічного реєстру при оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон, тому відносно неї не можна застосовувати нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Заявниці присвоєно номер УНЗР №19950402-05944, що є незмінним, повторно присвоюватись не буде.
Не погоджуючись з такою відмовою в оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року, позивач звернулася до суду з відповідним адміністративним позовом.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не допускав протиправних дій та не порушив прав позивачки.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про громадянство України» Постановою Верховної ради України від 26.06.1992 №2503-XII затверджено Положення про паспорт громадянина України (далі Положення), згідно з пунктами 2 та 3 якого, паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.
Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни запровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.
Пунктом 13 Положення встановлено, що для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35х45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.
З 06.12.2012 набрав чинності Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-VI (далі - Закон № 5492-VI), яким визначено правові та організаційні засади видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону №5492-VI суспільні відносини, пов`язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), оформленням, видачею, обміном, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим Законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.
Відповідно до частини 1 статті 10 Закону №5492-VI внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних».
У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним.
Згідно з пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону №5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України і оформлення такого передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру.
Згідно з частинами 1, 2, 4 та 5 статті 14 Закону № 5492-VI форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.
Законом № 1474-VIII частину 2статті 21 Закону № 5492-VI викладено в такій редакції: «Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.»
Кабінету Міністрів України пунктом 7 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1474-VIII доручено у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302, затверджено зразок бланка, технічного опису та Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України.
Згідно з пунктами 1-3 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою № 302, (далі - Порядок № 302) паспорт громадянина України (далі - паспорт) є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт. У разі втрати або викрадення паспорта особі замість втраченого або викраденого оформляється та видається новий паспорт (пункт 5 Порядку № 302).
Підпунктом 1 пункту 7 Порядку № 302 встановлено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта особі, яка досягла 14-річного віку, здійснюються на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.
Пунктами 14 та 46 Порядку № 302 закріплено перелік інформації про особу, на ім`я якої оформляється паспорт, яка вноситься до заяви-анкети, а також документи, які подає заявник для оформлення паспорта замість втраченого або викраденого.
Таким чином, реалізація волевиявлення громадянина на отримання паспорта, незалежно від форми такого, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви-анкети до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. При цьому, дотримання особою певних правил, пов`язаних з процедурою оформлення та видачі паспорта, зокрема щодо дотримання форми заяви, є обов`язковим.
Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 07 листопада 2018 року (справа №820/3327/16), від 29 листопада 2019 року у справі №260/1414/18, від 10 грудня 2020 року у справі №240/575/20. Також, Верховний Суд у постанові від 21 серпня 2020 р. у справі № 260/99/19 дійшов висновку, що законна і добровільна видача паспорта громадянина України у формі картки та внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру жодним чином не суперечить нормам Конституції України, Закону №2297-VI (ЗУ "Про захист персональних даних").
Колегія суддів звертає увагу, що свій позов позивачка обґрунтовувала незгодою із обробкою її персональних даних із використанням засобів ЄДДР. 
Однак, як встановив суд першої інстанції, позивачка ще у 2018 році оформила паспорт громадянина України для виїзду за кордон. При цьому, 13.07.2018 вона зверталась із заявою-анкетою встановленого зразка про внесення до Єдиного державного демографічного реєстру інформації. Тобто, вона надала згоду на обробку персональних даних із використанням засобів ЄДДР і УНЗ в Реєстрі вже було сформовано (УНЗР №19950402-05944). 
Доводи апеляційної скарги про звернення позивачки із заявою про відкликання згоди на обробку персональних даних колегією суддів відхиляються, оскільки така заява датована 19.01.2026, тобто поза межами спірних правовідносин.
Щодо посилання в апеляційній скарзі на постанову Великої Палати Верховного Суду у справі №806/3265/17, колегія суддів зазначає, що у наведеній справі позивачка обґрунтовувала свої вимоги тим, що через свої релігійні переконання вона відмовляється від присвоєння їй цифрового ідентифікатора особистості у виді унікального номера запису в реєстрі, від зняття біометричної інформації щодо себе та її подальшого зберігання, використання, обробки в Єдиному державному демографічному реєстрі. Тобто, правовідносини, які розглядав касаційний суд, не є подібними до спірних.
Колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, тому не є підставами, визначеними статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, для задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженого судового рішення.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 р. в адміністративній справі №280/9358/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 05 червня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя Н.І. Малиш 

суддя О.О. Круговий