ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/6913/26
провадження № 3/753/2301/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2026 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Просалова О.М. , розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 
- за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
13.02.2026 о 13 годині 00 хвилин, по вулиці Здолбунівській в місті Києві, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «BMW 120D» н/з НОМЕР_1 перебуваючи з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд проводився у встановленому законом порядку за згодою водія лікарем-наркологом у КНП «КМКЛ № 10», висновок № 000479 від 18.02.2026. Тим самим, порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисник Горбань Б.Ю. у судовому засіданні заявили клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування заявленого клопотання захисник зазначив, що матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у розумінні положень КУпАП. За твердженням сторони захисту, на момент прибуття працівників поліції транспортний засіб перебував у нерухомому стані з вимкненим двигуном, тоді як ОСОБА_1 не здійснював жодних дій, пов`язаних з його керуванням, а відтак не набув статусу водія, до якого можуть бути застосовані вимоги законодавства щодо проходження огляду на стан сп`яніння.
Сторона захисту звернула увагу суду на обставини проведення медичного огляду у закладі охорони здоров`я, зазначивши, що відповідно до наявного у матеріалах справи відеозапису о 14 год. 35 хв. 58 сек. працівник поліції передав ОСОБА_1 пляшку з невідомою речовиною, яку останній вжив. При цьому відомості щодо походження, складу та призначення вказаної рідини відсутні, що, на думку захисту, свідчить про недотримання встановленого порядку проведення огляду та виключає можливість визнання його результатів беззаперечно достовірними.
Також сторона захисту вказала на незаконність та недопустимість як доказу висновку лікаря-нарколога КНП «КМКЛ № 10» від 18.02.2026, посилаючись на істотні порушення вимог чинного законодавства під час проведення медичного огляду та оформлення його результатів.
Крім того, захисник зазначив, що долучений до матеріалів справи витяг з інформаційно-комунікаційної системи «АРМОР» містить відомості щодо іншого транспортного засобу, що свідчить про наявність істотних невідповідностей у доказовій базі та ставить під сумнів належність зазначеного документа до обставин даної справи.
Поряд із цим захисник звернув увагу суду на недотримання працівниками поліції вимог ст. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки та відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, оскільки відеофіксація події здійснювалася не безперервно, а з перервами, що, на думку сторони захисту, унеможливлює повне та об`єктивне встановлення фактичних обставин справи, а також викликає сумніви щодо повноти відображення дій працівників поліції під час документування адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, сторона захисту просила суд визнати наявні у матеріалах справи докази недостатніми для підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , та його захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД 1 №604108 від 02.03.2026 року (а.с. 1), висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000479, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (стимулятори (амфетамін)) (а.с. 4), постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху складену 13.02.2026 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 6), картку на особу ОСОБА_1 з бази даних Армор (а.с. 7), відеозапис з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 9), клопотання про закриття провадження у справі (у порядку ст. 247 КУпАП) (а.с. 22), суд приходить до наступних висновків.
Так, ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й обєктивне зясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.
За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у такому стані.
Процедура проведення огляду визначена ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду, затвердженим постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, та Інструкцією, затвердженою наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.
Оцінюючи заперечення ОСОБА_1 щодо того, що він не керував транспортним засобом, а був пішоходом, суд визнає їх безпідставними та такими, що повністю спростовуються наявними у справі доказами, а саме відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, та постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху серії ЕНА №6660627 складеною 13.02.2026 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
З відеозаписів з нагрудних камер (бодікамер) інспекторів патрульної поліції вбачається, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 , після порушення остнаннім правил проїзду перехрестя на пересіченні вулиці Дніпровської Набережної та Здолбунівської, за фактом чого складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху серії ЕНА №6660627 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП. (а.с.6) яка є чинною.
Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 , особисто та добровільно повідомив що він приїхав з роботи на обідню перерву. Факт управління автомобілем безпосередньо перед зупинкою та контактом з поліцією підтверджується послідовністю подій та особистими поясненнями самого ОСОБА_1 , зафіксованими на відео. Таким чином, статус ОСОБА_1 як водія транспортного засобу повністю доведений, у зв`язку з чим на нього в повній мірі поширювалися вимоги п. 2.9 «а» ПДР та процедура огляду, передбачена Інструкцією № 1452/735.
Доводи захисника про те, що факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння не підтверджений належними лабораторними дослідженнями, суд вважає безпідставними. Висновок щодо результатів медичного огляду складений уповноваженим лікарем у встановленому законом порядку, є належним та допустимим доказом у справі. Будь-яких доказів порушення процедури проведення огляду або недостовірності його результатів стороною захисту не надано, а тому зазначені доводи судом відхиляються.
Щодо доводів зазисника про наявність помилок у протоколі, зокрема невірного витягу з з інформаційно-комунікаційної системи «АРМОР», суд зазначає, що описка або технічна неточність у витязі не є істотним порушенням, яке нівелює доказове значення протоколу, та не ставить під сумнів достовірність викладених у ньому обставин правопорушення.
Стосовно тверджень захисника про порушення проведення процедури огляду ОСОБА_1 , а саме обставин проведення медичного огляду у закладі охорони здоров`я, суддя вважає їх необґрунтованими з огляду на таке. 
З наданого суду відеозапису вбачається, що упродовж проведення відповідних процесуальних дій у полі зору відеокамери періодично перебувала особа, якій на початку відеофіксації телефонував ОСОБА_1 . Як пояснив останній, вказана особа є його знайомим. При цьому з відеозапису встановлено, що о 14 год. 35 хв. працівник поліції передав ОСОБА_1 пляшку з рідиною, походження та склад якої з матеріалів справи не вбачаються. Після цього ОСОБА_1 вжив зазначену рідину. Водночас зі змісту відеозапису вбачається, що вказана пляшка була передана працівнику поліції саме знайомим ОСОБА_1 , який перебував на місці події. Крім того, із зафіксованих на відеозаписі обставин убачається, що ОСОБА_1 самостійно та добровільно вжив зазначену рідину, будь-яких ознак примусу чи спонукання до її вживання з боку працівників поліції під час дослідження відеозапису судом не встановлено.
Доводи захисника щодо переривання відеофіксації працівниками поліції суд відхиляє, оскільки сам по собі факт наявності перерв у відеозаписі не свідчить про недопустимість зібраних доказів та не спростовує встановлених судом обставин справи. При цьому матеріали справи містять достатню сукупність доказів, які узгоджуються між собою та підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення.
Таким чином, у судовому засіданні об`єктивно встановлено та підтверджується дослідженими доказами у їх сукупності, що ОСОБА_1 всупереч вимогам п. 2.9(а) ПДР України керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника слід стягнути судовий збір на користь держави.
Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч. 1, 251, 252, 268, 283 - 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:
Визнати винним  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накласти на  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: