ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ? 
Справа № 522/6199/26
? Провадження № 3/522/2710/26

17 квітня 2026 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Кічмаренко С.М., за участю секретаря Морозова А.О., прокурора Кравцової О.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , захисника – адвоката Зозулянського Д.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яке надійшло з Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, кулеметник 2-го відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2026 року було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, про те, що з 30.08.2025 року солдат ОСОБА_1 проходить військову службу за призовом під час мобілізації в ІНФОРМАЦІЯ_3 на посаді кулеметника 2-го відділення взводу охорони.
Так, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори та резервістів під час мобілізації вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).
Згідно вимог п.п. 1-3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18.01.2026 № 24, на 19.01.2026 було призначено групу оповіщення громадян № 5 ІНФОРМАЦІЯ_3 у складі старшого групи оповіщення солдата ОСОБА_2 , солдата ОСОБА_3 .
Відповідно до Постанови КМУ від 16.05.2025 № 560 «Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (далі-Порядок): Керівники обласних (Київського та Севастопольського міського) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з набранням чинності Указом Президента України про оголошення (продовження) мобілізації та/або з отриманням мобілізаційної директиви (розпорядження) оперативного командування з визначеними строками та обсягами призову резервістів та військовозобов`язаних організовують проведення уповноваженими представниками обласного та підпорядкованих районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки перевірок в осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) та вручення повісток резервістам та військовозобов`язаним; здійснюють оповіщення резервістів та військовозобов`язаних у складі груп оповіщення, до складу яких залучаються представники структурних підрозділів районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, селищних, сільських рад, підприємств, установ, організацій, представники районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки і поліцейські.
Відповідно до п. 31 Порядку, повістки мають право вручати: представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки - в межах адміністративної території, на яку поширюється повноваження відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Призначення представників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ, структурних підрозділів районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад та підприємств (установ, організацій), уповноважених вручати повістки, здійснюється наказом відповідного керівника, який є підставою для видачі службового посвідчення особи, уповноваженої вручати повістки.
Представники, уповноважені вручати повістки, здійснюють оповіщення громадян як самостійно, так і у складі груп оповіщення.
Вручення повісток резервістам та військовозобов`язаним здійснюється цілодобово за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання, роботи, навчання, у громадських місцях, громадських будинках та спорудах, місцях масового скупчення людей, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, на пунктах пропуску (блок-постах), пунктах пропуску через державний кордон України.
У громадських місцях, громадських будинках та спорудах, місцях масового скупчення людей, на пунктах пропуску (блок-постах), пунктах пропуску через державний кордон України резервісти та військовозобов`язані можуть бути оповіщені: представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки; групами оповіщення, до складу яких можуть включатися представники районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та поліцейські.
У районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки резервістам та військовозобов`язаним повістка вручається військовослужбовцями або працівниками таких центрів.
Під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.
Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки, а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.
Для організації роботи груп оповіщення керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки не пізніше ніж за день до проведення таких заходів видає наказ, в якому визначаються: старші груп оповіщення із числа представників територіального центру комплектування та соціальної підтримки; маршрути оповіщення (місця, де здійснюватиметься оповіщення, із зазначенням адрес будинків, громадських місць, громадських будинків та споруд, назв вулиць або площі); підприємства, установи, організації, працівники яких підлягають оповіщенню; час та строки проведення оповіщення; порядок залучення керівника установи (організації) або фізичної особи - підприємця, який надає послуги з управління багатоквартирними будинками, голови правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку до груп оповіщення, де старшими визначений представник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, представників структурних підрозділів районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, підприємств, установ, організацій, територіальних органів (підрозділів) поліції.
Уповноважена особа РТЦК та СП, що діє у складі групи оповіщення, на вимогу громадянина пред`являє свій паспорт громадянина України (посвідчення офіцера, військовий квиток, службове посвідчення), службове посвідчення особи, уповноваженої вручати повістки, а також пропонує громадянину пред`явити його військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.
Якщо особа підлягає оповіщенню відповідно до розпорядження голови (начальника) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації) або відповідного керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки про проведення заходів мобілізації чи виклик резервістів та військовозобов`язаних районного (міського) територіального центру комплектування, їй вручається повістка.
У разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину.
Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.
Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. У разі відмови від отримання повістки поліцейський, який входить складу групи оповіщення, проводить адміністративне затримання та доставлення громадянина до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки на підставі статей 261, 262 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
На період проведення мобілізації (крім цільової) уповноважені представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейські, а також представники Держприкордонслужби мають право вимагати у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу.
Право на перевірку військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) у резервістів та військовозобов`язаних під час мобілізації надається представникам територіального центру комплектування та соціальної підтримки, уповноваженим вручати повістки (далі - уповноважені представники).
Солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей.
Згідно вимог ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.
Статтею 26 Статуту передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Таким чином, на солдата ОСОБА_1 , під час виконання обов`язків з оповіщення громадян у складі групи оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , покладалися організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а отже, в розумінні положення примітки до ст. 172-13 та ст. 425 КК України він являвся військовою службовою особою – суб`єктом правопорушення передбаченого ст. 172-14 КУпАП.
Солдат ОСОБА_1 будучи військовою службовою особою, свідомо ігноруючи вимоги законів, у порушення вимог ст. 16 Статуту Збройних Сил України, перевищив військовою службовою особою владу та надані повноваження за наступних обставин.
До Одеської обласної прокуратури надійшло звернення ОСОБА_4 щодо неправомірних дій посадових осіб невстановленого РТЦК та СП відносно її чоловіка - ОСОБА_5 . Заявник вказує, що приблизно о 19:30, ОСОБА_5 , повертаючись з місця роботи до місця проживання, був затриманий невстановленими озброєними людьми в масках та забрали у невідомому напрямку. Працівників поліції під час відповідних заходів не було. Використовуючи інструмент щодо відстежування геолокації ОСОБА_5 , заявник змогла встановити, що її чоловік знаходиться в будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_4 одразу поїхала за сигналом геолокації до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де їй повідомили, що її чоловіка не затримували та він не перебуває в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Викликані ОСОБА_4 працівники поліції не змогли встановити місце знаходження чоловіка заявника, однак, в усному порядку працівники поліції повідомили, що ОСОБА_5 буде служити. ОСОБА_4 є інвалідом 2-ї групи інвалідності, в сім`ї є спільна малолітня дитина заявника та затриманого, також ОСОБА_5 здійснює піклування про свою 84-річну матір, що не в змозі пересуватись самостійно без його допомоги. ОСОБА_5 є єдиним годувальником в сім`ї. Пізніше, до заявника зателефонував її чоловік та сказав, що без його згоди йому оформили довідку військово-лікарської комісії, не взяли до уваги доводи про перебування на його утриманні жінки, матері та малолітньої дитини та відправили для проходження військової служби у невідоме місце.
Відповідне звернення було скеровано на адресу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону та в подальшому було скероване на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою проведення перевірки обставин викладених у заяві ОСОБА_4 .
Листом №943/6318 від 10.03.2026 з ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено, що під час здійснення заходів оповіщення 19.01.2026 року на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 з адміністративно - господарської діяльності від 18.01.2026 року № 24 «Про організацію роботи груп оповіщення військовозобов`язаних» було виявлено громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; в ході перевірки військово-облікових даних було встановлено, що зазначений військовозобов`язаний перебуває в розшуку в зв`язку з порушенням правил військового обліку з 11.03.2025 року за зверненням ІНФОРМАЦІЯ_7 до Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області за номером Е1563022 (не прибув вчасно за повісткою до територіального центру комплектування та соціальної підтримки згідно вимог статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію») та запропоновано прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 для подальшого визначення його призначення в період проведення загальної мобілізації в країні під час дії воєнного правового стану. Прибувши 19.01.2026 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення своїх військово-облікових даних військовозобов`язаний не зазначив про наявність підстав для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за ознаками ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та не надав документів, підтверджуючих наявність таких підстав. За результатами військово-лікарської комісії ОСОБА_5 був визнаний придатним до військової служби на підставі ст. 74-в графи II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402 (зі змінами та доповненнями), закомплектований та направлений у складі команди до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби під час мобілізації.
Відповідно до Постанови Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі від 02.10.2025 у справ № 160/6554/25 вбачається: «відповідно до обставин звернення представника позивача до органів поліції на лінію «№ 102» про затримку і доставления до Індустріального РТЦК за порушення правил військового обліку (порушення законодавства про мобілізацію та мобілізаційну підготовку) 26.11.2024 року без направлення відповідачем на адресу позивача повістки, без складання керівником РТЦК та СП Електронного звернення за встановленою формою (додаток 20 до Порядку № 1487), без накладення на нього КЕП (п. 56 Порядку № 1487), судом визнається суттєвими порушеннями з боку відповідача процедури призову позивача на військову службу під час мобілізації, що призвело до порушення відповідачем прав та інтересів позивача, які тепер підлягають судовому захисту у межах даної справи.
Повноваження проводити адміністративне затримання та примусово доправляти громадянина до ТЦК мають лише працівники поліції. Військовослужбовці, які здійснюють оповіщення військовозобов`язаних, такого права не мають.
Працівники ТЦК можуть ініціювати затримання лише в разі, коли людина перебуває в розшуку за ігнорування повісток, але фізично затримувати і доставляти особу може тільки поліція. Будь-яке самостійне затримання представниками ТЦК є незаконним.
Отже, затримання осіб, як захід забезпечення провадження у справах за КУпАП, входить до компетенції Національної поліції та інших органів у випадках, визначених у ст. 262 КУпАП. До цього переліку центри комплектування не віднесено.
Стаття 17 Конституції України забороняє використання Збройних Сил чи інших військових формувань для обмеження прав громадян або повалення конституційного ладу.».
Відповідно до рапорту ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.01.2025, вбачається, що 19.01.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_8 було доставлено 7 фізичних осіб, в тому числі ОСОБА_5 , однак, в полі «кількість представників патрульної поліції» стоїть прочерк, що підтверджує факт відсутності представника Національної поліції під час фактичного затримання ОСОБА_5 представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 - Журавлем О.О. та ОСОБА_6 .
Таким чином, діючи без належних правових підстав та з перевищенням наданих повноважень, представники ІНФОРМАЦІЯ_2 проти волі ОСОБА_5 помістили останнього до службового транспортного засобу, при цьому жодних процесуальних документів (у тому числі повістки) складено та вручено не було.
Як наслідок, затримання відбулось складом групи оповіщення № 5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , без дотримання встановленої процедури та без участі уповноважених на це органів (працівників Національної поліції).
Таким чином, при вказаній події оповіщення ОСОБА_5 , працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , що були включені до групи оповіщення № 5 населення під час мобілізації, до якої входив ОСОБА_1 були здійснені порушення Порядку № 560 «Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» в частині фактичного затримання ОСОБА_5 без відповідних підстав, не уповноваженою на це особою та без працівників Національної поліції, всупереч абз. 7 ст. 47 Постанови КМУ № 560 від 16.05.2025 «Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період».
Вимогами ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст.ст. 1, 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-1Х, в Україні введено воєнний стан, строк дії якого продовжено згідно з Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025, № 478/2025 від 14.07.2025, № 793/2025 від 20.10.2025, 12.01.2026 № 40/2026, тобто, на теперішній час в Україні діє особливий період.
Таким чином, солдат ОСОБА_1 , приблизно о 19:30, 19.01.2026, будучи військовою службовою особою, перебуваючи на посаді кулеметника 2-го відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи включеним до групи оповіщення населення про мобілізаційні заходи на період воєнного стану, перебуваючи за місцем здійснення оповіщення громадян, а саме: АДРЕСА_2 , (більш точне місце затримання встановити не вдалось), діючи протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, передбачених ст.ст. 11, 16, 20, 21 Статуту внутрішньої служби у ЗС України, здійснив фактичне затримання ОСОБА_5 із застосуванням заходів фізичного впливу, всупереч вимогам абз. 7 ст. 47 Постанови КМУ від 16.05.2025 № 560 «Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» без працівників Національної поліції, без вручення повістки та без складання будь-яких процесуальних документів, чим вчинив перевищення влади та наданих службових повноважень, передбачених Постанови КМУ від 16.05.2025 № 560 «Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», що утворює собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП. 
ОСОБА_1 та його захисник в судовому засіданні вину не визнали та просили закрити провадження, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, надавши при цьому відповідне клопотання.
Прокурор підтримала протокол про адміністративне правопорушення та просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-14 КУпАП.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідив матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-14 КУпАП.
Обставини правопорушення та провина ОСОБА_1 підтверджуються зібраними по справі доказами:
- протоколом від 25.03.2026 року про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт вчиненого ОСОБА_1 правопорушення;
- заявою про вчинення правопорушення від 29.01.2026 року;
- рапортом ОСОБА_1 від 19.01.2026 року, щодо проведення заходів із оповіщення;
- відеозаписом с місця події.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.
Оцінюючи надані до суду докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до статті 251 КУпАП є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Разом з цим, відповідно до наявного в матеріалах справи рапорту ОСОБА_1 від 19.01.2026 року, встановлено, що в ході проведення заходів із оповіщення військовозобов`язаних 19.01.2026 року ОСОБА_5 було направлено до ІНФОРМАЦІЯ_8 . Тобто, даний рапорт ОСОБА_1 підтверджує факт проведення заходів із оповіщення всупереч вимогам абз. 7 ст. 47 Постанови КМУ від 16.05.2025 № 560 «Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» без працівників Національної поліції, без вручення повістки та без складання будь-яких процесуальних документів.
Наявний у матеріалах справи рапорт, надає можливість дослідити обставини вчиненого правопорушення та конкретизувати поведінку військових та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Зазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-14 КУпАП та за яких дана справа підлягала б закриттю, в судовому засіданні встановлено не було
З викладеного слідує, що ОСОБА_1 , порушив вимоги ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, а саме перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, вчинені в умовах особливого періоду. 
Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-14 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.
Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.
Згідно вимог ст. 34,35 КУпАП обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлені. 
Враховуючи обставини справи, дані про особу правопорушника, вважаю необхідним визначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч.2 ст.172-14 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами, а саме у виді штрафу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з винесення постанови про накладання адміністративного стягнення, на порушника покладається обов`язок сплати судовий збір, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень, 60 коп. на користь держави. 
Керуючись ст.ст. 124, 283,284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», -
ПОСТАНОВИВ:
Визнати  ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-14 КУпАП та накласти на  ОСОБА_1  адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень, 60 коп. Отримувач коштів ГУК в Одеській області /Приморський район/ 22030101 ЄДРПОУ отримувача – 37607526, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача – UА268999980313111206000015758, код класифікації доходів бюджету – 22030101.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя: Кічмаренко С.М.