ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2026  м.Дніпро справа №904/5457/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Кучеренко О.І. (доповідач)
суддів: Демчини Т.Ю., Кошлі А.О.
з секретарем судового засідання Хомеріки Ю.С.
за участю представників сторін:
від апелянта Іващук П.В., адвокат
від відповідача Гусаров В.О., адвокат (в режимі відеоконференції)
розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тас-Фарма» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2026 (суддя Бєлік В.Г.) у справі 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тас-Фарма», м. Дніпро
до Приватного науково-виробничого підприємства «Техкомплекс», м. Дніпро
про стягнення штрафу у розмірі 910 000 грн 00 коп.
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст і підстави позовної заяви.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Тас-Фарма» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою у якій просить стягнути з Приватного науково-виробничого підприємства «Техкомплекс» (далі - відповідач) штраф за прострочення виконання робіт за договором на виконання підрядних робіт №29/9/5 від 29.09.2023 у розмірі 910 000 грн 00 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на виконання підрядних робіт №29/9/Б від 29.09.2023 у частині прострочення виконання робіт з поточного ремонту житлового будинку за адресою м.Дніпро, вул. Баха,21, які було узгоджено у Кошторисі, який викладений у Додатку №1 до договору.
На переконання позивача, за умовами Специфікації (яка є невід`ємною частиною договору Додаток №1) на підставі поданих ним заявок відповідно до пункту 1.4 договору, між сторонами погоджено обов`язкові до виконання роботи та строки їх виконання. Відповідач не виконав підрядні роботи у цей строк, що і стало підставою для нарахування штрафу.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2026 у задоволені позову відмовлено повністю.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції мотивував відмову в задоволенні позову тим, що позивач помилково визначив дату закінчення робіт 16.12.2023, тобто через 45 робочих днів після початку виконання робіт та початок прострочення виконання зобов`язання з 17.12.2023, не врахувавши застереження щодо впливу погодних умов на строк виконання робіт. У зв`язку з тим, що позивачем не доведено порушення відповідачем умов договору, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для нарахування штрафних санкцій. Матеріали справи не містять доказів достатніх, для встановлення періоду несприятливих погодних умов, які є підставою для визначення дійсної дати настання обов`язку відповідача закінчити виконання робіт, що позбавляє суд можливості здійснити власний розрахунок в межах позовних вимог щодо їх вірогідного часткового задоволення.
Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
12.02.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «Тас-Фарма» подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2026, у якій просить скасувати рішення у справі та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги позивача у частині стягнення з відповідача штрафу в сумі 910 000 грн 00 коп. за прострочення виконання робіт за договором на виконання підрядних робіт №29/9/5 від 29.09.2023.
У апеляційній скарзі позивач зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість встановлення дати, коли підрядник повинен був закінчити виконання робіт. Скаржник вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивач не надав доказів на спростування доводів відповідача щодо неможливості виконання робіт через несприятливі погодні умови.
Позивач наголошує, що матеріали справи не містять жодного доказу досягнення між сторонами домовленості щодо призупинення строків виконання робіт, а лист відповідача не є допустимим доказом погодження з боку замовника зупинення строків виконання робіт, водночас, одностороння зміна зобов`язання не допускається відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України та порушує принцип стабільності та передбачуваності договірних відносин.
Крім того, скаржник вважає, що висновок суду першої інстанції про необхідність спростування позивачем доводів відповідача щодо неможливості виконання робіт суперечить частині третій статті 13 Господарського процесуального кодексу України, оскільки саме відповідач посилається на неможливість виконання своїх зобов`язань через погодні умови, а тому саме він зобов`язаний довести це твердження належними та допустимими доказами, чого відповідачем здійснено не було.
Щодо тлумачення умов договору, позивач зазначає, що формулювання «Термін виконання робот 40-45 робочих днів (в залежності від погодних умов)» означає, що між сторонами погоджено мінімальний строк виконання робіт у 40 робочих днів та максимальний строк у 45 робочих днів, тобто підрядник прийняв на себе обов`язок виконати роботи в залежності від погодних умов у термін від 40 до 45 робочих днів. Договір не містить умови, яка б надавала підряднику право в односторонньому порядку збільшувати чи призупиняти строки виконання робіт.
Позивач також звертає увагу, що ризик несприятливих погодних умов згідно із законом несе саме підрядник, а сторони у додатку №1 до договору передбачили можливість збільшення строку виконання робіт в залежності від погодних умов лише у межах максимального строку у 45 робочих днів, тобто при укладанні договору підрядником було передбачено та враховано можливі несприятливі умови.
На переконання скаржника, строк фактичного виконання робіт перевищив встановлений договором більш ніж у 10 разів, оскільки максимальний строк за договором становив 45 робочих днів, тоді як прострочення виконання робіт станом на дату складання відповідачем актів виконаних робіт (17.02.2025) становило вже 492 дні. З огляду на такий суттєвий строк прострочення, на думку позивача, є неприйнятним твердження відповідача про несприятливі погодні умови, які нібито тривали півтора року поспіль.
З огляду на викладене, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення штрафу у розмірі 910 000 грн 00 коп.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.
Приватне науково-виробниче підприємство «Техкомплекс» не скористалось правом подати відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кучеренко О.І. (доповідач), суддів: Демчини Т.Ю., Кошлі А.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Тас-Фарма» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2026, витребувано матеріали справи №904/5457/25 з Господарського суду Дніпропетровської області.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2026 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Тас-Фарма» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2026 призначено у судовому засіданні 08.04.2026 о 16 год 10 хв.
08.04.2026 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови по справі.
Обставини справи, які встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.
29.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тас-Фарма» (замовник, позивач) та Приватним науково-виробничим підприємством «Техкомплекс» (підрядник, відповідач) був укладений договір на виконання підрядних робіт №29/9/Б (далі – Договір), за умовами якого підрядник зобов`язався забезпечити відповідно до письмових Заявок замовника та кошторисної документації виконання підрядних робіт, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити виконану роботу.
Відповідно до пункту 1.2 Договору, види та ціна робіт, що можуть бути виконані згідно цього Договору, визначаються у Специфікації (Додаток №1 до Договору). Зазначення певного виду робіт в Специфікації саме по собі не передбачає обов`язку Замовника замовляти дану послугу.
Одночасно з підписанням Договору між Позивачем та Відповідачем були також підписані додатки до нього:
Додаток №1 до Договору «Специфікація №1 Кошторис на поточний ремонт житлового будинку за адресою м.Дніпро, вул. Баха,21»;
Додаток №2 до Договору «Специфікація №2 Кошторис на поточний ремонт житлового будинку за адресою м.Дніпро, вул. Баха,21 (додаткові роботи по покрівлі)»;
Додаток №3 до Договору «Специфікація №3 Кошторис на поточний ремонт житлового будинку за адресою м.Дніпро, вул. Баха,21 (роботи по сходам з граніту)».
Замовник доручає, а підрядник забезпечує виконання робіт відповідно до письмових Заявок замовника і складеної після їх отримання кошторисної документації на виконання замовлених робіт, у яких замовник зобов`язаний вказати строки виконання замовлених ним робіт (пункти 1.1, 1.3, 1.4 Договору).
Сторони мають право вносити зміни до специфікації (змінювати перелік послуг, які можуть виконуватися, та/або їх вартість) шляхом укладання нової специфікації. Підставою для укладання нової специфікації є домовленість сторін. Підрядник має право ініціювати укладання нової специфікації шляхом направлення обґрунтованої письмової пропозиції замовнику не менш ніж за 5 календарних днів до передбачуваної дати зміни специфікації. Замовник зобов`язується розглянути запропоновані підрядником зміни протягом 3 календарних днів з моменту їх отримання та дати письмову відповідь (пункт 2.2 Договору).
Пунктом 2.3. Договору встановлено, що оплата за виконані роботи здійснюється замовником у наступному порядку.
У випадку необхідності придбання матеріалів для виконання робіт, замовник протягом 3 днів з моменту узгодження кошторису здійснює попередню оплату у розмірі вартості необхідних для виконання робіт матеріалів, яка вказана у кошторисі (підпункт 2.3.1.).
Подальші розрахунки за виконані роботи здійснюються замовником на підставі актів виконаних робіт, письмово узгоджених сторонами. Строк оплати робіт становить 7 календарних днів з дати підписання сторонами акту виконаних робіт (підпункт 2.3.2.).
Ціна робіт, узгоджена сторонами у специфікації, є сталою для кожного виду робіт та не підлягає зміні до узгодження нової специфікації відповідно до пункту 2.2 (пункт 2.5. Договору).
Пунктом 3.1. Договору встановлено, що підрядник зобов`язаний розпочати виконання робіт протягом 2 днів з дати отримання попередньої оплати матеріалів відповідно до підпункту 2.3.1 даного договору та виконати роботи в узгоджений сторонами строк. У випадку, якщо закупівля матеріалів для робіт не передбачена, підрядник повинен розпочати виконання робіт протягом 2 днів з дати узгодження сторонами кошторису до даного договору.
Підрядник має право дострокового завершення виконання робіт і здачу їх замовнику (пункт 3.2 Договору).
Підрядник зобов`язаний усувати недоліки в роботах, виявлених замовником, або відповідними державними органами, в розумні строки та інформувати про це замовника (пункт 3.8 Договору).
У пункті 5.1. Договору сторонами узгоджено, що приймання виконаних робіт здійснюється відповідно до умов цього договору на підставі наданих підрядником актів виконаних робіт.
Після закінчення виконання кожного етапу робіт або завершення виконання робіт у повному об`ємі підрядник надає на узгодження замовнику акт виконаних робіт (пункт 5.2. Договору).
Відповідно до пункту 5.3. Договору замовник зобов`язаний виконати перевірку наданого підрядником акту виконаних робіт протягом 5 днів з дня одержання.
У разі незгоди замовника з актом виконаних робіт, він зобов`язаний надіслати підряднику обґрунтовану відмову від підписання актів виконаних робіт та надати підряднику строк для виправлення вказаних у такій відмові недоліків (пункт 5.4 договору).
При настанні обставин форс-мажору, тобто неможливості повного або часткового виконання будь-якою із сторін зобов`язань за цим договором, а саме: при пожежі, стихійного лиха, внаслідок актів і дій державних органів, та інших, незалежних від сторін обставин, що перешкоджають виконанню цього договору, сторони звільняються від відповідальності часткового або повного виконання зобов`язань за цим договором (пункт 7.1 Договору).
Сторона, для якої склалися такі обставини, зобов`язана негайно, не пізніше 3(трьох) днів у письмовій формі повідомити іншу сторону про настання форс-мажорних обставин, про передбачуваний термін їх дії та про їх припинення (пункт 7.2 Договору ).
При настанні форс-мажорних обставин, термін виконання зобов`язань відсувається відповідно до часу, протягом якого будуть діяти такі обставини (пункт 7.3 Договору).
Якщо обставини непереборної сили діють протягом трьох послідовних місяців і не виявляють ознак припинення, цей договір може бути розірвано замовником або підрядником шляхом направлення повідомлення іншій стороні (пункт 7.4 Договору).
Згідно з пунктом 8.3. Договору, за порушення строків виконання робіт за даним договором Підрядник зобов`язаний сплатити замовнику штраф у розмірі 5000 грн 00 коп. за кожен день прострочення дати завершення робіт
Зміни та доповнення до Договору вносяться шляхом підписання додаткових угод до цього договору та додатків до нього (пункт 9.1 Договору). 
Договір набуває чинності у момент його підписання сторонами та діє протягом 1 року з цієї дати. Закінчення строку Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору (пункт 10.2. Договору).
Відповідно до умов Специфікації №1 до договору визначено, що терміни виконання робіт становлять (40-45 робочих днів (в залежності від погодних умов)) та умови оплати (100% передоплата за матеріали на протязі 3 календарних днів, 100% поетапна післяоплата за роботи протягом 7 календарних днів після підписання акта виконаних робіт).
Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується сторонами, позивачем здійснено попередню оплату вартості необхідних для виконання робіт матеріалів на суму 425 727 грн 60 коп. на підставі платіжної інструкцій №933100_00000/9218fb22-d936-432d-8263-591c3fabc3d2 від 11.10.2023.
На виконання умов Договору відповідачем виконані підрядні роботи з поточного ремонту житлового будинку за адресою: м. Дніпро, вул. Баха, 21 на загальну суму 1 561 841 грн 39 коп., що підтверджується залученими до матеріалів справи актами наданих послуг від 17.02.2025 №1 на суму 1 410 312 грн 71 коп., №2 на суму 36 954 грн 50 коп. та №3 на суму 114 574 грн 18 коп., які підписано та скріплено печаткою підрядника (виконавця).
Вказані акти було надіслано замовнику для підписання листом №1702/Б від 17.02.2025, що підтверджується описом вкладення до накладної №4900000406886 та рекомендованим повідомленням про вручення 19.02.2025 Товариству з обмеженою відповідальністю «Тас-Фарма» поштового відправлення.
У відповідь на зазначений вище лист Товариство «Тас-Фарма» повідомило підрядника про відмову від підписання актів виконаних робіт, у зв`язку з простроченням виконання таких робіт, невідповідності обсягу робіт їх фактичним обсягам. Крім того, позивач у листі №8677 від 21.02.2025 зазначив про те, що для прийняття робіт необхідно здійснити їх огляд та виміри комісією у складі представників замовника та підрядника, про дату та час направлення представника підрядника позивач просив повідомити додатково.
Листом №0603/б-3 від 06.03.2025, до якого повторно залучено акти наданих послуг від 17.02.2025 №1, №2 та №3 у 2-х екземплярах, підписані та скріплені печаткою підрядника, відповідач просив забезпечити присутність представника замовника на місці виконання робіт 14.03.2025 о 13:00 год. У відповідь на зазначений вище лист ТОВ «Тас-Фарма» направило листа вих.№8812 від 18.03.2025, у якому було зазначено, що повідомлення про направлення представника було отримано лише 14.03.2025 після 15:00 год., у зв`язку з чим останній відмовився від підписання зазначених вище актів та просив завчасно повідомити про дату та час направлення представника підрядника для огляду результатів робіт за адресою їх виконання.
26.03.2025 відповідач знову звернувся до позивача із листом №2603/Б-4, у якому просив забезпечити присутність представника замовника на місці виконання робіт 01.04.2025 на 13:00 год. для проведення огляду і спільного прийняття виконаних робіт за спірним договором.
01.04.2025 комісією у складі представників від замовника та виконавця (підрядника) здійснено огляд і часткові виміри виконаних робіт, за результатами яких складено акт, у якому зафіксовано, що обсяги виконаних робіт по Розділу 1 «Барбекю» Специфікації №1 відповідають зазначеним у акті виконаних робіт підрядником, однак виконати подальші обміри неможливо через незабезпечення замовником технічної можливості для їх проведення.
05.04.2025 Приватне науково-виробниче підприємство «Техкомплекс» направило позивачу листа №0404/Б-4 від 04.04.2025, у якому просило протягом семи днів з моменту отримання даного листа забезпечити технічну можливість проведення подальших замірів або прийняти всі роботи шляхом підписання раніше направлених замовнику актів виконаних робіт, що підтверджується описом вкладення до накладної та рекомендоване повідомлення про вручення 08.04.2025 ТОВ «Тас-Фарма» поштового відправлення.
Відповідач, посилаючись на несприятливі погодні умови відкладав строк виконання робіт, що підтверджується листуванням між сторонами, копії листів надані до матеріалів справи. Зокрема, у листі відповідача за вих. №1702/Б-2 від 17.02.2025 він посилається на несприятливі погодні умови та мобілізаційні заходи, як на обґрунтування причини відтермінування строків та просить не застосовувати штрафні санкції. 
Позивачем здійснено розрахунок суми штрафних санкцій за 6 місяців порушення строків виконання робіт (в інший частині штрафні санкції в межах даного позову позивачем не заявляються). За розрахунками позивача розмір штрафу, що підлягає стягненню з відповідача складає: 5000 грн*182 (кількість днів прострочення за період з 17.12.2023 до 16.06.2024) = 910 000 грн.
Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частина 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4).
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 29.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тас-Фарма» (замовник/позивач) та Приватним науково-виробничим підприємством «Техкомплекс» (підрядник/відповідач) було укладено договір на виконання підрядних робіт (далі – Договір), за умовами якого відповідач зобов`язався забезпечити відповідно до письмових заявок замовника та кошторисної документації виконати будівельні роботи, а позивач зобов`язався прийняти та оплатити виконану роботу. Предметом виконання за Договором є підрядні роботи з поточного ремонту житлового будинку за адресою: місто Дніпро, вулиця Баха, 21.
Суд першої інстанції правильно визначив, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором будівельного підряду, а отже до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми параграфу 3 глави 61 Цивільного кодексу України (статті 875-886), а також загальні положення про підряд (статті 837-864 Цивільного кодексу України) у частині, що не суперечать спеціальним нормам.
Відповідно до частини першої статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.
Відповідно до частини першої статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Законодавцем закріплено принципово важливу ознаку договору підряду - виконання підрядником роботи відбувається на власний ризик. Це означає, що несприятливі обставини, які виникають у процесі виконання підрядних робіт та не є наслідком протиправних дій замовника, за загальним правилом покладаються саме на підрядника, якщо інше прямо не передбачено договором або законом.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правову природу договору та застосовні до спору правові норми і не вбачає підстав для їх перегляду у цій частині.
Головним питанням даного спору, яке підлягає перевірці в апеляційному порядку, є питання щодо того, чи був між сторонами погоджений строк виконання підрядних робіт та, відповідно, чи настав факт прострочення виконання такого зобов`язання відповідачем, і відповідно, чи є підстава для застосування відповідальності до підрядника.
Відповідно до статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.
За приписами пункту 1.3. Договору підрядник виконує роботи на підставі письмових заявок замовника, у яких вказується вид робіт, об`єм та строки їх виконання. 
За умовами Договору протягом двох робочих днів з дати отримання заявки замовника підрядник складає кошторис, у якому вказується вартість робіт, яка попередньо узгоджена сторонами у Специфікації, вартість матеріалів у випадку їх необхідності та строки виконання робіт. Даний кошторис є невід`ємною частиною Договору.
Як свідчать матеріали справи, одночасно з підписанням Договору між позивачем та відповідачем були підписані додатки до нього: Специфікація №1 – Кошторис на поточний ремонт житлового будинку, Специфікація №2 – Кошторис на поточний ремонт житлового будинку (додаткові роботи по покрівлі), Специфікація №3 – Кошторис на поточний ремонт житлового будинку (роботи по сходах з граніту).
У Специфікації №1 визначено, що термін виконання робіт становить 40-45 робочих днів (в залежності від погодних умов). Умови оплати: 100% передоплата за матеріали протягом трьох календарних днів, 100% поетапна постоплата за роботи протягом семи календарних днів після підписання акту виконаних робіт. Гарантійний термін на виконані оздоблювальні роботи – 5 років.
Суд першої інстанції правомірно відхилив доводи відповідача про те, що строк виконання робіт не є узгодженим лише з тієї підстави, що відповідне застереження міститься після підписів сторін у Специфікації №1. Такий висновок суду першої інстанції є обґрунтованим і цілком відповідає вимогам статті 213 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що тлумачення змісту правочину здійснюється, зокрема, шляхом з`ясування справжнього наміру сторін з урахуванням мети договору, загального контексту та поведінки сторін. Більш того, у своїх заявах по суті відповідач не заперечує факту узгодження такого строку, а посилається на неможливість його виконання у цей строк через настання несприятливих погодних умов.
Судом апеляційної інстанції враховано, що відповідно до змісту листування між сторонами, яке велось протягом виконання підрядних робіт, відповідач неодноразово посилався саме на строк виконання робіт, зазначений у Специфікації №1, усі листи від імені відповідача підписані директором Товариства, що свідчить про беззастережне погодження відповідачем саме такого строку виконання підрядних робіт. Зазначена поведінка відповідача є обов`язковою для врахування при тлумаченні умов Договору.
Крім того, частиною першою статті 844 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо робота виконується відповідно до кошторису, який складений підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. З огляду на те, що Специфікація №1 підписана позивачем та відповідачем одночасно з Договором, колегія суддів вважає, що зазначена Специфікація є кошторисом у розумінні статті 844 Цивільного кодексу України, а отже строк виконання робіт є погодженим між сторонами. Отже, узгоджений строк виконання підрядних робіт з поточного ремонту житлового будинку за адресою: місто Дніпро, вулиця Баха, 21, визначений таким чином: 40 до 45 робочих днів з дати початку виконання робіт. Відповідний висновок суду першої інстанції є правильним та такий, що відповідає обставинам справи і нормам матеріального права.
Підрядник зобов`язаний розпочати виконання робіт протягом двох днів з дати отримання попередньої оплати матеріалів відповідно до підпункту 2.3.1 Договору. Суд першої інстанції встановив, що повна попередня оплата вартості необхідних для виконання робіт матеріалів здійснена позивачем 11.10.2023 шляхом перерахування коштів у розмірі 425 727 гривень 60 копійок, що підтверджується належними доказами, платіжними інструкціями від 15.11.2023 на суму 5 650 грн 56 коп., від 15.11.2023 на суму 17 319 грн 74 коп. та від 11.10.2023 на суму 425 727 грн 60 коп.
З урахуванням зазначеної дати попередньої оплати та умов Договору суд першої інстанції встановив, що відповідач мав розпочати виконання підрядних робіт не пізніше 13.10.2023 (тобто через два робочі дні з дати отримання попередньої оплати матеріалів). 
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції як таким, що ґрунтується на буквальному тлумаченні умов пункту 3.1. Договору та підтверджується матеріалами справи.
Колегія суддів вважає, що матеріали справи містять докази, що підрядні роботи фактично виконані відповідачем з порушенням встановленого Договором строку. Так, акти виконаних робіт №1, №2 та №3 складені відповідачем лише 17.02.2025 та направлені позивачу для підписання листом від 17.02.2025, що свідчить про порушення відповідачем умов договору.
Суд першої інстанції, встановивши факт узгодження сторонами строку виконання підрядних робіт, дійшов висновку, що неможливо встановити дату закінчення таких робіт з зв`язку з тим, що цей строк поставлений у залежність від погодних умов, тому зазначив, що неможливо розрахувати і суму штрафних санкцій за порушення цього строку. При цьому суд першої інстанції вказав, що позивачем не надано доказів на спростування доводів відповідача щодо неможливості виконання робіт через несприятливі погодні умови. Ці висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає помилковими з огляду на таке.
Суд апеляційної інстанції вважає, що тлумачення умови Специфікації №1, у частині встановлення строку виконання робіт, необхідно здійснювати у сукупності договірних умов та відповідних норм Цивільного кодексу України.
Відповідно до статті 213 Цивільного кодексу України зміст правочину може бути витлумачений стороною або сторонами. Якщо зміст правочину виявляється незрозумілим або неточним, то слова і поняття, що застосовуються в ньому, повинні тлумачитися буквально і в контексті всього правочину. При цьому до уваги береться однакове для всього тексту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері значення термінів. У разі якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їх зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину з іншими його частинами, усім його змістом, намірами сторін. Зміст правочину також з`ясовується з мети правочину, з поведінки сторін, що передувала його вчиненню або вчиненої після його укладення.
З буквального тлумачення умови щодо строку виконання підрядних робіт 40-45 робочих днів (в залежності від погодних умов) можна дійти висновку, що сторонами погоджено мінімальний строк виконання робіт у 40 робочих днів та максимальний строк у 45 робочих днів, при цей строк цьому у зазначеному діапазоні залежить від погодних умов. Тобто несприятливі погодні умови можуть вплинути на строк виконання підрядних робіт лише в межах погодженого діапазону від 40 до 45 робочих днів, та встановлює ту обставину, що залежно від погодних умов роботи можуть бути виконані у мінімальний строк - 40 робочих днів, або у максимальний - 45 робочих днів.
Такий висновок узгоджується з принципом, закріпленим у частині першій статті 837 Цивільного кодексу України, відповідно до якого підрядник зобов`язується виконати роботу на свій ризик. Виконання підрядних (будівельних) робіт є підприємницькою діяльністю, а тому ризики, пов`язані з несприятливими умовами здійснення такої діяльності, зокрема, погодними умовами, несе підрядник, якщо інше прямо не передбачено договором або законом. Несприятливі обставини, які виникають у процесі виконання підрядних робіт та не є наслідком протиправних дій замовника, за загальним правилом покладаються саме на підрядника, якщо інше прямо не передбачено договором або законом.
Частиною другою статті 883 Цивільного кодексу України встановлено, що за невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному розмірі.
Отже, погоджуючи строк виконання робіт у діапазоні від 40 до 45 робочих днів, підрядник тим самим прийняв на себе ризик настання несприятливих погодних умов та погодився виконати роботи у будь-якому випадку у строк не більше 45 робочих днів. Подібне договірне застереження за своєю суттю є способом пом`якшення вимог до мінімального строку виконання у разі несприятливих погодних умов, але жодним чином не є підставою для скасування або перевищення максимально допустимого строку.
Колегія суддів звертає увагу на те, що Договір не містить положення, яке б надавало підряднику право в односторонньому порядку продовжувати строки виконання підрядних робіт. За умовами договору зміни та доповнення до Договору вносяться шляхом підписання додаткових угод до цього договору та додатків до нього. Матеріали справи не містять доказів того, що сторонами у спосіб, який визначений умовами Договору, такі зміни вносились, тому у суду відсутні підстави для висновку щодо узгодження іншого строку для виконання підрядником будівельних робіт. Посилання відповідача на те, що під час зустрічі з представником замовника було прийнято рішення про призупинення робіт до відновлення сприятливих погодних умов не підтверджене належними доказами, тому судом ці доводи відповідача не приймаються до уваги. 
У пункті 8.3. Договору передбачено, що за порушення строків виконання робіт за Договором підрядник зобов`язаний сплатити замовнику штраф у розмірі 5000 гривень за кожен день прострочення дати завершення робіт. Отже, Договором не передбачено звільнення підрядника від відповідальності у разі виникнення несприятливих погодних умов поза погодженим діапазоном строку виконання.
Підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання передбачені у статті 617 Цивільного Кодексу України. Так, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивач не спростував доводи відповідача щодо неможливості виконання робіт через несприятливі погодні умови. Такий висновок суперечить нормам процесуального права та правилам розподілу тягаря доказування.
Відповідно до частини третьої статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Аналогічне правило закріплене у частині першій статті 74 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідач у своїх запереченнях посилався на несприятливі погодні умови, як на підставу звільнення його від відповідальності за порушення строків виконання підрядних робіт. З огляду на наведені вище правові норми, саме на відповідача покладається тягар доказування існування таких обставин, які б звільняли його від відповідальності, а не на позивача. 
Для належного підтвердження існування обставин необхідних для звільнення відповідача від відповідальності за порушення своїх зобов`язань, існування несприятливих погодних умов, які унеможливили своєчасне виконання будівельних робіт, необхідно довести факт існування таких несприятливих погодних умов у конкретний проміжок часу та причинно-наслідковий зв`язок між такими умовами та неможливістю виконання підрядних робіт. Відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження жодної з цих обставин. Єдиним доказом, на який посилається відповідач у підтвердження існування таких обставин, є лист від 27.11.2023, у якому відповідач повідомив позивача, що станом на 27.11.2023 тривали несприятливі погодні умови (температура мінус 6 градусів та випав сніг), тому він не мав змоги виконувати будівельні роботи. Сам по собі лист підрядника про несприятливі погодні умови без відповідного погодження замовника не є доказом взаємного волевиявлення сторін про зміну умов договору щодо строку виконання робіт. У матеріалах справи відсутній доказ, яким зафіксовано погодження сторін про призупинення підрядних робіт та, відповідно, перенесення строків їх виконання.
За умовами договору при настанні обставин форс-мажору, тобто неможливості повного або часткового виконання будь-якою із сторін зобов`язань за цим договором, а саме: при пожежі, стихійного лиха, внаслідок актів і дій державних органів, та інших, незалежних від сторін обставин, що перешкоджають виконанню цього договору, сторони звільняються від відповідальності часткового або повного виконання зобов`язань за цим договором та визначено порядок повідомлення про такі обставини (не пізніше 3(трьох) днів у письмовій формі повідомити іншу сторону про настання форс-мажорних обставин, про передбачуваний термін їх дії та про їх припинення).
Відповідач не довів, що несприятливі погодні умови набули характеру непереборної сили, яка унеможливила виконання підрядних робіт. Жодного документа, що підтверджував би визнання несприятливих погодних умов форс-мажором у встановленому законом порядку, матеріали справи не містять.
Враховуючи всі наведені вище обставини та доводи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права (статей 525, 837, 844, 846, 875, 883 Цивільного кодексу України); порушення норм процесуального права (статті 13, 74 Господарського процесуального кодексу України) у частині розподілу тягаря доказування. Наведені порушення відповідно до пунктів 1, 4 частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.
Суд апеляційної інстанції встановлює, що початком строку виконання підрядних є 13.10.2023, оскільки підрядник зобов`язаний був розпочати роботи протягом двох робочих днів з дати отримання попередньої оплати матеріалів, яка здійснена позивачем 11.10.2023.
З урахуванням максимального строку виконання підрядних робіт (який становить 45 робочих днів) граничний строк виконання підрядних робіт спливає 16.12.2023. Відповідно, прострочення виконання відповідачем підрядних робіт розпочалося з 17.12.2023.
Позивач, здійснюючи розрахунок суми штрафних санкцій, заявив до стягнення штраф за 182 дні прострочення - з 17.12.2023 до 16.06.2024, обмежившись шестимісячним строком прострочення (182 дні).
За порушення строків виконання робіт за Договором підрядник зобов`язаний сплатити Замовнику штраф у розмірі, розрахованому за формулою: штраф дорівнює 5000 гривень за кожен день прострочення дати завершення робіт. 
Відповідно до частин першої та другої статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Передбачена пунктом 8.3. Договору фінансова санкція за своєю правовою природою є пенею, оскільки розрахована за кожен день прострочення виконання зобов`язання.
Відповідно до частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Як зазначено вище, відповідач порушив умови договору, не завершивши виконання робіт у погоджений сторонами строк - до 16.12.2023. Отже, відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язань за Договором.
За розрахунком позивача розмір штрафу становить 910 000 гривень 00 копійок за період з 17.12.2023 до 16.06.2024 з розрахунку: 5000 гривень (денна сума штрафу) помножена на 182 (кількість днів прострочення).
Суд апеляційної інстанції визнає, що сам по собі факт прострочення виконання підрядних робіт та право позивача на стягнення неустойки є доведеними та підтвердженими матеріалами справи, а розрахунок суми штрафних санкцій є арифметично правильним і відповідає умовам пункту 8.3. Договору.
Відповідно до частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. 
Застосоване у статті 551 Цивільного кодексу України словосполучення «може бути зменшений за рішенням суду» свідчить про те, що суди першої та апеляційної інстанцій користуються певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи розмір збитків та інші обставини, які мають істотне значення (постанови Верховного Суду від 10.11.2022 у справі №910/15705/21, від 01.02.2023 у справі №914/3203/21, від 22.05.2024 у справі №911/95/20, від 18.12.2024 у справі №921/320/24).
Одночасно, суд наголошує, що неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013. 
Крім цього, таку функцію, як сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювання боржника до належної поведінки, неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Неустойка не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер.
Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції діє правило частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити.
У цих висновках Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 18.04.2023 у справі №199/3152/20 (провадження №14-224цс21) з посиланням на висновки в постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 (провадження №12-79гс19) (пункт 8.24) та від 28.06.2019 у справі №761/9584/15-ц (провадження №14-623цс18) (пункт 85).
У цій справі суд апеляційним судом враховані обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про розмір неустойки, що підлягає стягненню.
На час звернення позивача з цим позовом відповідачем виконані роботи, які передбачені умовами Договору, що підтверджується актами наданих послуг від 17.02.2025 на загальну суму 1 561 841 грн 39 коп. Ці акти направлені позивачу для підписання, і, незважаючи на відмову позивача їх підписати, виконання підрядних робіт підтверджено наявними у матеріалах справи доказами, у тому числі результатами спільного огляду виконаних робіт від 01.04.2025.
Суд апеляційної інстанції враховує, що розмір заявленої позивачем неустойки (910 000 гривень 00 копійок) значно перевищує суму попередньої оплати матеріалів, здійсненої позивачем (448 697 гривень 90 копійок), а також становить значну частку від загальної вартості виконаних підрядних робіт (1 561 841 грн 39 коп). Жодних доказів фактичних збитків, які були заподіяних позивачу простроченням виконання підрядних робіт, до матеріалів справи не надано. 
У разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. З урахуванням виконання робіт відповідачем, відсутністю збитків позивача, а також з врахуванням співвідношення розміру неустойки та загальної вартості виконаних відповідачем робіт (становить понад 58% загальної вартості виконаних підрядних робіт), колегія суддів вважає, що розмір штрафу у сумі 910 000 гривень є явно неспівмірним з наслідками порушення зобов`язання відповідачем. 
Враховуючи сукупність наведених вище обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для зменшення розміру неустойки на підставі частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України. Застосовуючи право суду на зменшення розміру неустойки, та врахувавши те, що що розмір неустойки, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, має відповідати принципу розумності та справедливості, бути достатнім для компенсації порушеного інтересу позивача та водночас не слугувати інструментом необґрунтованого збагачення однієї сторони за рахунок іншої, суд апеляційної інстанції вважає за можливе зменшити розмір неустойки до 91 000 (дев`яноста однієї тисячі) гривень 00 копійок, що становить одну десяту частину від заявленої суми (910000 гривень 00 копійок). Такий розмір неустойки є справедливим та пропорційним з огляду на всі встановлені судом обставини справи.
Відповідно до частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України є, зокрема: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Отже, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2026 у цій справі ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Тас-Фарма» є частково обґрунтованою. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2026 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Судові витрати.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, оскільки суд зменшив розмір неустойки за власною ініціативою, розмір понесених позивачем судових витрат підлягає до повного відшкодування за рахунок відповідача.
Позивач при зверненні з позовом сплатив судовий збір у розмірі 10 920 грн 00 коп. (1,5% від ціни позову 910 000 грн 00 коп. * 0,8). Відповідно, на відповідача підлягають віднесенню витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 10 920 грн 00 коп. 
Судовий збір за подання апеляційної скарги, сплачений позивачем у розмірі 16 380 грн 00 коп. (150% від 10920 грн 00 коп.), підлягає стягненню з відповідача у розмірі 16 380 грн 00 коп. 
Керуючись статтями 269, 275, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тас-Фарма» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2026–задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2026 –скасувати. 
3. Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Тас-Фарма» задовольнити частково. 
4. Стягнути з Приватного науково-виробничого підприємства «Техкомплекс» (Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Ламана,17, 49000 ЄДРПОУ 31467942) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тас-Фарма» (Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Андрія Фабра,4, 49000 ЄДРПОУ 16280214) неустойку у розмірі 91000 грн 00 коп., 10920 грн 00 коп. судового збору за подання позовної заяви.
5. В іншій частині позовних вимог відмовити.
6. Стягнути з Приватного науково-виробничого підприємства «Техкомплекс» (Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Ламана,17, 49000 ЄДРПОУ 31467942) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тас-Фарма» (Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Андрія Фабра,4, 49000 ЄДРПОУ 16280214) 16380 грн 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.
Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати відповідні накази по справі.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судового рішення або якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повна постанова складена 07.05.2026

Головуючий суддя О.І. Кучеренко

судді Т.Ю. Демчина

А.О. Кошля