УХВАЛА

11 травня 2026 року 
м. Київ

справа №160/32217/25
адміністративне провадження № К/990/18895/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Хохуляка В.В.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Ханової Р.Ф., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.01.2026 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14.04.2026 у справі №160/32217/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕСТІ ФУД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕСТІ ФУД» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області у якому просило: 
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області №0591660703 від 29.10.2025, збільшена сума грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1 959 900,00 грн та нараховані штрафні санкції у сумі 489 975,00 грн, на загальну суму 2 449 875,00 грн;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області №0591650703 від 29.10.2025, збільшена сума грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 89 172,00 грн та нараховані штрафні санкції у розмірі 22 293,00 грн, на загальну суму 111 465,00 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.01.2026, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.04.2026, позов задоволено. 

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області 27.04.2026 звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Підставами касаційного оскарження скаржником вказано п. 1 ч. 4 статті 328 КАС України, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку. 

Скаржник вважає, що судом першої та апеляційної інстанції не враховано висновки КАС BC щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 12.03.2021р. у справі № 810/5871/15, від 01.06.2021 у справі № 826/5214/17, від 05.03.2020 у справі № 826/9368/15, від 05.08.2020 у справі № 826/7917/7, від 04.06.2020 у справі №826/115/17, від 20.02.2020 №802/1255/17-a, від 10.04.2020 у справі № 823/1389/16, від 24.03.2020 у справі № 260/410/19, від 03.03.2020 у справі № 140/2715/18, від 16.04.2020 у справі № 826/7760/15, від 18.03.2020 у справі №816/8114/15 у яких обґрунтовано неможливість відображення в даних податкового обліку документів, складених від фіктивних суб`єктів господарювання, а також наведено перелік обставин й фактів, які, як опосередковано, так і в своїй сукупності, свідчать про необґрунтованість отримання платником податків податкової вигоди.

За приписами пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 №3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень з`ясовано, що вирішуючи даний спір суд апеляційної інстанції переглянув рішення суду першої інстанції з урахуванням правових позицій Верховного Суду.

Суд апеляційної інстанції врахував висновок Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022 у справі №160/3364/19, у якому зазначено, що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Отже, якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.

Таким чином, сам собою факт використання первинних документів з недостовірними даними для підтвердження обставин здійснення господарської операції не повинен автоматично вказувати на безпідставність даних податкового обліку. Натомість контролюючий орган має довести, що платник податків, приймаючи від контрагентів та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності. А це також пов`язано з фактичною можливістю й економічною доцільністю перевірки самим платником податків достовірності відомостей, які були включені до первинних документів. Мають бути наявні докази того, що розумними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у їх змісті.

Таким чином, висновок судів першої та апеляційної інстанції про протиправність прийняття контролюючим органом оскаржуваних рішення є правомірним.

Отже, Верховний Суд вважає, що доводи, наведені скаржником у касаційній скарзі не є достатніми для відкриття касаційного провадження у справі на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Висновки судів першої і апеляційної інстанцій відповідають висновкам Верховного Суду, постанови про відступлення від яких немає, і колегія суддів не вважає за необхідне відступити від таких у цій справі, у зв`язку з чим у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.01.2026 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14.04.2026 у справі №160/32217/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕСТІ ФУД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк
Л.І. Бившева 
 Р.Ф. Ханова 
Судді Верховного Суду