Номер провадження: 33/813/1220/26
Номер справи місцевого суду: 947/31812/23 
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М. 
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,
за участю секретаря судового засідання Губаря Д.В.,
адвоката Солонинки Світлани Петрівни, захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – Бояковського Євгена Валеріановича,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу адвоката Солонинки Світлани Петрівни, захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , на постанову Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2023 року,
в с т а н о в и в :

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
ПостановоюКиївського районного суду м. Одеси від 17.10.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,0 грн з позбавленням права керування транспортних засобами на строк 1 (один) рік. Стягнути ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
Не погоджуючись із вказаною постановою Київського районного суду м. Одеси від 17.10.2023, захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності подано апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована відсутністю в матеріалах справи фіксації руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також зупинки даного транспортного засобу. Також скаржником зазначено про відсутність в матеріалах справи фіксування підстав зупинки даного транспортного засобу та доказів належної фіксації порушення водієм правил дорожнього руху, без надання судом належної оцінки вказаним обставинам.
При цьому, скаржником зазначається про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, відсутність у особи відповідних ознак та матеріали справи не містять доказів відповідності застосованого для огляду приладу, що порушує вимоги п. 3 розділу 2 Інструкції № 1452/735, 
Також в апеляційній скарзі міститься клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про поновлення строку апеляційного оскарження, зазначаючи, що не був ознайомлений з матеріалами справи, копії оскаржуваної постанови не отримував, у зв`язку із чим був позбавлений можливості вчасно звернутися до суду із апеляційною скаргою.

Висновки за результатами розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження
Дослідивши клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про поновлення строку на апеляційне оскарження та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Вирішуючи питання щодо можливості поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження. Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення покладено на особу, яка звертається з апеляційною скаргою.
Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Чинні норми КУпАП в частині права на оскарження постанови судді місцевого суду є гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників судового розгляду і за аналогією з правом особи на доступ до суду, закріпленим у пункті 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, визначають порядок реалізації цього права, його законну мету.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Звертаючись до суду із клопотанням про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження, захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначається, що із матеріалами справи ознайомлений не був, копії оскаржуваної постанови не отримував, у зв`язку із чим був позбавлений можливості вчасно звернутися до суду із апеляційною скаргою
Матеріалами справи встановлено, що оскаржувану постанову ухвалено судом першої інстанції 17.10.2023.
З матеріалів справи не вбачається направлення судом першої інстанції відповідної копії постанови про накладення адміністративного стягнення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності у відповідності до ст. 295 КУпАП, згідно якої копія рішення по скарзі на постанову по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надсилається особі, щодо якої її винесено. В той же строк копія постанови надсилається потерпілому на його прохання.
Будь-які інші відомості щодо отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови суду в матеріалах справи також відсутні.
Наведене в свою чергу підтверджує відповідні твердження скаржника щодо підстав пропуску строку апеляційного оскарження.
З підстав викладеного, зважаючи на вищевказане передбачене право особи на доступ до правосуддя, з метою перевірки наведених скаржником доводів апеляційної скарги та законності оскаржуваної постанови суду першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_1 відповідне його право.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
За положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Приймаючи оскаржувану постанову щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що вина останнього в повній мірі підтверджується матеріалами справи.
З огляду на наявні встановлені судом першої інстанції обставини справи та в подальшому досліджені апеляційним судом, судом першої інстанціях в повній мірі дотримано вищенаведені вимоги КУпАП та як результат винесено законну та обґрунтовану постанову щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції з огляду на наступне.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 535708 ОСОБА_1 24.09.2023 близько 23 год 50 хв в м. Одеса по вул. Дача Ковалевського, біля будинку № 95, керував транспортним засобом «MITSUBISHI», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002211 від 24.09.2023 року, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Перелік ознак алкогольного сп`яніння наведений в п. 3 розділу 1 Інструкції №с 1452/735, згідно якого ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (п. 6 розділ 2 Інструкція № 1452/735).
З матеріалів справи вбачається здійснення працівниками поліції відеофіксації подій, що відбувалися в день складення протоколу та долучення відповідних відеозаписів подій в якості додатків до протоколу, про що міститься відмітка.
З відео 471326, що міститься на диску № 1, вбачається фіксування спілкування працівника поліції з особою, яка притягується до адміністративної відповідальності та перевірка документів останнього (23 год 42 хв). При цьому, згідно даного відеозапису вказаний та зафіксований на відео транспортний засіб знаходиться на проїжджій частині дороги із ввімкненим двигуном та за кермом якого перебуває ОСОБА_1 . Будь-яких заперечень останнього протягом всього періоду спілкування з працівниками поліції та відповідно фіксування такого щодо факту керування транспортним засобом на відео не вбачається та окремо в протоколі в графі пояснення особи не зазначено, з огляду на що, за наведених в сукупності обставин справи, доводи апеляційної скарги в частині відсутності факту керування транспортним засобом відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані та нічим не підтвердження. 
Окрім наведеного, апеляційний суд вважає також за необхідне зазначити, що особою, яка притягується до адміністративної відповідальності будь-яких скарг відносно дій працівників поліції щодо наявності/відсутності підстав для зупинки транспортного засобу не подавалося та з відео також не вбачається висловлення особою будь-яких заперечень в частині підстав зупинки транспортного засобу під його керуванням.
В подальшому, як вбачається з відеозапису подій, працівником поліції в ході спілкування з ОСОБА_1 запропоновано останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Драгер (23 год 43 хв, відео 471326), повідомляючи також про наявність ознак алкогольного сп`яніння, та як наслідок підстав для проходження відповідного огляду (23 год 48 хв, відео 471326), на що особа погодилася та будь-яких зауважень щодо наявності/відсутності таких ознак не наводила, з огляду на що апеляційним судом відхиляються доводи апеляційної скарги в даній частині. 
О 23 год 51 хв (відео 471326) прибув екіпаж патрульної поліції забезпечений газоаналізатором Драгер, однак ОСОБА_1 від проходження такого огляду на місці відмовився та виявив бажання проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння (23 год 51 хв), а тому, зважаючи на наявність фіксування відмови особи від проходження такого огляду на місці за допомогою Драгер, доводи апеляційної скарги в даній частині також відхиляються апеляційним судом. 
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я) (п. 7 розділ 1 Інструкції № 1452/735).
Доводи скаржника в частині порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння також відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані, оскільки в подальшому як вбачається з відеозапису, після відмови особи від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, таку особу доставлено до закладу охорони здоров`я, де в подальшому ОСОБА_1 пройдено огляд за результатами якого встановлено факт перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується складеним висновком КНП «ООМЦПЗ» ООР № 002211 від 24.09.2023, долученим до матеріалів справи.
Будь-яких інших належних та обґрунтованих доводів на спростування висновків суду першої інстанції особою, яка притягується до адміністративної відповідальності не надано.
За положеннями п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Таким чином, з огляду на вищезазначене, оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростували правильні по суті висновки суду першої інстанції щодо підтвердження наявними матеріалами справи наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :

Клопотання адвоката Солонинки Світлани Петрівни, захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – задовольнити.
Поновити адвокату Солонинка Світлані Петрівні, захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , строк апеляційного оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2023 року.
Апеляційну скаргу адвоката Солонинки Світлани Петрівни, захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2023 року – залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складений 26 червня 2026 року.

Суддя О.С. Комлева