Справа № 309/1740/26
2/301/1129/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2026 р. м. Іршава 

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

08 травня 2026 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося в Хустський районний суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №15811-03/2024 від 10.03.2024 року в сумі 43500 грн.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 10 березня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» (в подальшому змінено найменування на ТОВ «Йота Інвест», згодом змінено найменування на ТОВ «Лаферті Форм») та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-комунікаційної системи було укладено Кредитний договір №15811-03/2024 (далі – Кредитний договір).
На виконання умов Кредитного договору відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок № НОМЕР_1 в сумі 12000 грн.
На підставі Договору факторингу №14082024 від 14.08.2024 року ТОВ «Аванс Кредит» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги за Кредитним договором №15811-03/2024 від 10.03.2024 року до відповідача.
Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, у зв`язку з чим розмір його заборгованості перед позивачем становить 43500 грн., з яких: заборгованість за заборгованість за основною сумою боргу – 12000 грн., заборгованість за відсотками – 31500 грн.
Позивач ТОВ «Діджи Фінанс» просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Кредитним договором №15811-03/2024 від 10.03.2024 року в сумі 43500 грн. та судові витрати на загальну суму 8662,40 грн., з яких: 2662,40 грн. - сплачений судовий збір, 6000 грн. - витрати на професійну правничу допомогу. 
Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 13.05.2026 року позовну заяву ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано за підсудністю на розгляд до Іршавського районного суду Закарпатської області.
09 червня 2026 року вказана справа надійшла в Іршавський районний суд Закарпатської області та її розподілено для розгляду судді Пітерських М.О.
Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 10.06.2026 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Цією ж ухвалою за клопотанням представника позивача Романенка М.Е. витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо належності ОСОБА_1 карткового рахунку № НОМЕР_2 та про зарахування на цей рахунок в період з 10.03.2024 року по 11.03.2024 року включно грошових коштів в сумі 12000 грн. від ТОВ «Аванс Кредит».
На виконання ухвали суду від 10.06.2026 року, 30 червня 2026 року від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла витребувана інформація.
Представник позивача Романенко М.Е. будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, згідно прохальної частини позовної заяви просив розглянути справу без участі представника позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с.13,94-97).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, поважність неявки не підтвердив, відзиву на позов не подав (а.с.77-78,98).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.
Відповідно до положень ст. 11-16, 202, 509, 525, 526, 610, 614, 625, 629, 1054 ЦК України, цивільні зобов`язання, що виникають з договорів, повинні належно виконуватися; за загальним правилом, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; особа здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, не завдаючи шкоди іншій особі; позичальник зобов`язаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор вправі відповідно до умов договору та положень закону вимагати виконання порушеного зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Згідно з ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами; у разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором.
Згідно положень ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 514 та 519 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.
Судом встановлено, що 10 березня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-комунікаційної системи укладено Договір про надання фінансового кредиту №15811-03/2024 (далі – Кредитний договір) (а.с.31-40).
Відповідно до п. 1.1., 1.2. Кредитного договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 12000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі – кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Тип кредиту - кредит. Мета отримання кредиту - на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 10.03.2024 року. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 07.07.2024 року (а.с.31).
Відповідно до п.1.6. Кредитного договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 , протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (а.с.31).
Відповідно до листа АТ КБ «ПриватБанк» від 22.06.2026 року за №20.1.0.0.0/7-260619/91367-БТ, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) і по цьому рахунку було зарахування коштів на суму 12000 грн. за 10.03.2024 року (а.с.107).
Згідно з п. 1.4.-1.4.2. Кредитного договору, за користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього Договору. 
Якщо клієнт 24.03.2024 року сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку в розмірі 36% на перший платіж (розрахунковий період) відповідно до Графіку платежів. Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання клієнтом права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) він зобов`язаний сплатити перший платіж (за перший розрахунковий період) в розмірі, відповідно до Графіку платежів.
Якщо клієнт вчасно здійснить оплату наступних платежів, визначених в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку в розмірі 28% на кожний наступний платіж відповідно до Графіку платежів. Знижка надається на кожний платіж в останній день строку платежу. Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання клієнтом права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) він зобов`язаний сплатити перший платіж та наступні платежі в розмірі відповідно до Графіку платежів (а.с.31).
Відповідно до п.1.5. Кредитного договору, Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі – Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору (а.с.31).
Відповідно до п. 4.4., 4.4.2. Кредитного договору відповідач зобов`язувався своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, встановленому Договором (а.с.35).
Пунктами 4.1., 4.1.1. Кредитного договору ТОВ «Аванс Кредит» було надано право вимагати від відповідача повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а також виконання всіх інших зобов`язань за цим Договором і додатками до нього (а.с.34).
На підставі Договору факторингу №14082024 від 14.08.2024 року (а.с.42-46) ТОВ «Аванс Кредит» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» прав вимоги за Кредитним договором №15811-03/2024 від 10.03.2024 року до відповідача, що також підтверджується: копіями платіжних інструкцій №9414 від 21.08.2024 року (а.с.58), №9493 від 27.08.2024 року (а.с.57); копією Акту приймання-передачі письмового та/або електронного Реєстру боржників від 14.08.2024 року (а.с.16); копією витягу з реєстру боржників від 14.08.2024 року, згідно якого заборгованість відповідача за Кредитним договором становила 43500 грн., з яких: 12000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 31500 грн. – сума заборгованості за відсотками (а.с.20).
Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Відповідач зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконував, натомість його контрагенти належним чином виконали свої зобов`язання за цим договором, надавши відповідачу грошові кошти в порядку та на умовах відповідного договору.
Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором №15811-03/2024 від 10.03.2024 року за період з 10.03.2024 року по 14.08.2024 року сума заборгованості ОСОБА_1 становила 43500 грн. (а.с.21-22,103-104). 
Дана сума складається з:
- заборгованості за кредитом - 12000 грн.,
- заборгованості за відсотками - 31500 грн. 
Відповідно до ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом в сумі 12000 грн.
Що стосується позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками в сумі 31500 грн., суд приходить до таких висновків.
Розрахунок заборгованості проведений позивачем у межах строку кредитування – з 10.03.2024 року по 07.07.2024 року. Після закінчення строку кредитування, тобто після 07.07.2024 року, сума тіла кредиту та сума нарахованих відсотків, які заявлені позивачем до стягнення з відповідача, не змінювалися. Відсотки за ст.625 ЦК України та штрафні санкції позивачем не нараховувалися.
При цьому, у розрахунку не вказано за якою процентною ставкою нараховувалися відсотки.
Разом з тим, 22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-IX (набрав чинності 24.12.2023 року) (далі – Закон №3498-IX), яким внесено зміни до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» (п. п. 6 п. 5 Розділу І Закону №3498-IX) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (п. п. 13 п. 5 Розділу І Закону №3498-IX).
Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
При цьому, згідно п.17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5%; - протягом наступних 120 днів - 1,5%.
Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: - з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, - з 22 квітня 2024 року - денна ставка не більше 1,5%, - з 20 серпня 2024 року - денна ставка не більше 1%.
Керуючись вимогами Закону №3498-IX, провівши власний розрахунок заборгованості за відсотками, суд зазначає таке.
Згідно матеріалів справи відповідач отримав кредитні кошти 10 березня 2024 року в сумі 12000 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 10.03.2024 року по 21.04.2024 року відсотки нараховувались за процентною ставкою 2,50% в день, що відповідає вимогам п.17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» в редакції Закону №3498-IX, тому суд не здійснює перерахунок відсотків за вказаний період, розмір яких за 43 днів за процентною ставкою 2,50% в день становить 12900 грн.
При цьому, в п.2 Графіку платежів зазначено, що у разі своєчасного та належного виконання клієнтом абз. 1 п.1.4.2. Договору, тобто якщо клієнт сплатить кошти 24.03.2024 року у сумі не менше суми першого платежу, сума першого платежу клієнта за Договором з урахуванням знижки складає 2880 грн., та внесення першого платежу у вказаному розмірі буде вважатися повною та належною сплатою першого платежу за Договором (а.с.40).
У розрахунку заборгованості вказано, що ОСОБА_1 сплатив 24.03.2024 року 2880 грн., які зараховано на оплату процентів.
Таким чином, за період з 10.03.2024 року по 21.04.2024 року заборгованість відповідача за відсотками становить 10020 грн. (12900 грн. – 2880 грн.).
З 22.04.2024 року по 07.07.2024 року (77 днів) відсотки позивачем також нараховувались за ставкою 2,50% в день, що не відповідає вимогам п.17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» в редакції Закону №3498-IX, оскільки починаючи з 22.04.2024 року денна ставка мала становити не більше 1,5%. 
За період з 22.04.2024 року по 07.07.2024 року сума відсотків становить 13860 грн. (77 днів х 1,5% (180 грн. від суми кредиту 12000 грн.).
Таким чином, залишок несплачених відповідачем відсотків за Кредитним договором, які підлягають стягненню на користь позивача, становить 23880 грн. (10020 грн. за період з 10.03.2024 року по 21.04.2024 року + 13860 грн. за період з 22.04.2024 року по 07.07.2024 року).
За наведених обставин, суд вважає позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 35880 грн., з яких: 12000 грн. - заборгованість за кредитом; 23880 грн. - заборгованість за відсотками. 
Згідно з ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн. (а.с.1) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. 
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц.
Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п.269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, зокрема і з власної ініціативи, вправі не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічні висновки викладені і в постанові Верховного Суду від 22 травня 2024 року у справі №205/5969/15-ц (провадження №61-12669св23).
На підтвердження розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу суду надано: 
- копію Договору №42649746/01 про надання правової допомоги від 02.01.2026 року, укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» і адвокатом Лівак І.М. (а.с.25-30);
- копію Додаткової угоди №15811-03/2024 від 10.04.2026 року до Договору про надання правової (правничої) допомоги №42649746/01 від 02.01.2026 року (а.с.47);
- копію Акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом Лівак І.М. (виконання робіт, надання послуг) від 10.04.2026 року на суму 6000 грн., з яких: 1) усна консультація клієнта щодо спірних правовідносин – 300 грн. за 1,5 год. (200 грн. за 1 год.); 2) правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» - 500 грн. за 1 год.; 3) складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи – 4500 грн. за 3 год. (1500 грн. за 1 год.); 4) формування додатків до позовної заяви (письмові докази) – 700 грн. за 1 год. (а.с.17);
- копію Детального опису робіт (наданих послуг) від 10.04.2026 року, здійснених адвокатом Лівак І.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості на підставі Договору про надання правової допомоги №42649746/01 від 02.01.2026 року та додаткової угоди до нього на загальну суму 6000 грн., з яких: 1) усна консультація клієнта щодо спірних правовідносин – 300 грн. за 1,5 год. (200 грн. за 1 год.); 2) правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» - 500 грн. за 1 год.; 3) складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи – 4500 грн. за 3 год. (1500 грн. за 1 год.); 4) формування додатків до позовної заяви (письмові докази) – 700 грн. за 1 год. (а.с.23).
Однак, з огляду на ціну позову, на складність справи та виконані адвокатом роботи, оскільки матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, на збирання яких адвокат витратив би значний час, крім того у спорах такого характеру судова практика є сталою, значної кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають, а тому суд вважає, що заявлена до стягнення з відповідача на користь позивача сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності. 
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 3000 грн., що буде відповідати критеріям розумності, справедливості та співмірності.
Відповідно до ч.1 та п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на загальну суму 5662,40 грн., що складаються із судового збору, який був сплачений позивачем при пред`явленні даного позову до суду у сумі 2662,40 грн. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог та виходячи з мінімальної ставки судового збору), та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. 
Керуючись ст. 514, 519, 526, 530, 610, 629, 631, 634, 639, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст. 12, 13, 76-81, 263-265, 274, 279, 280 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», юридична адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, будинок 8, код ЄДРПОУ 42649746, заборгованість за Кредитним договором №15811-03/2024 від 10 березня 2024 року в сумі 35880 (тридцять п`ять тисяч вісімсот вісімдесят) грн. 00 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», юридична адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, будинок 8, код ЄДРПОУ 42649746, судові витрати в сумі 5662 (п`ять тисяч шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. 
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 02 липня 2026 року.

Головуюча: М. О. Пітерських