РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року 	справа № 580/10998/25 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді – Янківської В.П.,
за участю:
секретаря судового засідання – Цаплі І.Ю.,
представника позивачів – Гарбазея Д.О. (згідно з ордерами),
розглянувши за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації, Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу, в частині
УСТАНОВИВ:
30 вересня 2025 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з позовною заявою до Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації, в якій просить визнати протиправними та скасувати наказ Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації від 23 листопада 2010 року № 10/03-21 Про затвердження переліку щойно виявлених пам`яток архітектури в частині включення об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 до переліку щойно виявлених об`єктів пам`яток архітектури за № 44 Додатку до наказу від 213 листопада 2010 року № 10/03-21.
Обгрунтовуючи позовні вимоги позивачі зазначають, що спірний наказ повинен бути винесений лише за наявності експертного висновку про можливість визнання даного будинку пам`яткою історії і культури;. Відповідач мав керуватися Інструкцією «Про порядок обліку, забезпечення збереження, утримання, використання і реставрації нерухомих пам`ятників історії та культури», затверджена наказом Міністерства культури СРСР від 13.05.1986 №203 із змінами (далі - Інструкція), які внесені Наказом Міністерства культури і мистецтв України, Державного комітету України з будівництва та архітектури від 13.05.2004 № 295/104 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.06.2004 за № 693/9292) «Про
затвердження форм облікової картки та паспорта об`єкта культурної спадщини».
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 21.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з розглядом справи без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 15.01.2026 вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.
Відповідач - Служба охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації не зареєстрована в системі Електронний суд, хоча реєстрація електронного кабінету є обов`язковою для суб`єктів владних повноважень з 4 листопада 2023 року (в силу Закону №3200). Реєстрація електронного кабінету є імперативним обов`язком органів влади, і його невиконання не може виправдовувати невиконання процесуальних обовязків відповідача. Така позиція підтримана у постанові Верховного Суду від 28 січня 2025 року у справі №460/22384/23 (адміністративне провадження №К/990/26433/24)
Так, відповідач належним чином повідомлявся про слухання справи, відзиву не надав і жодного разу не надіслав уповноваженого представника в судове засідання. 
17 лютого 2026 року у відкритому судовому засіданні ухвалою суду залучено до участі в адміністративній справі №580/10998/25 в якості співвідповідача - Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації та вирішено здійснювати розгляд адміністративної справи спочатку.
Відповідач-2 надав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав законності спірного рішення.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.
Фактичні обставини справи
21.05.2007 на підставі свідоцтва про право власності ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 набули у приватну спільну часткову власність 19/100 частин будинку за адресою: 
АДРЕСА_1 .
Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності від 20.06.2007 № 14979283 право власності було зареєстровано з визначенням частки кожного зі співвласників у спільній частковій власності, а саме по 19/300.
10.12.2022 у зв`язку із укладенням шлюбу ОСОБА_3 змінила
прізвище на ОСОБА_6 .
На підставі договору дарування частини житлового будинку від 29.10.2010, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. за реєстр. № 12113 ОСОБА_1 набула у власність 19/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності зареєстровано КП ЧООБТІ 17.11.2010 (витяг № 28037468 від 17.11.2010).
На момент набуття Позивачами частин у житловому будинку за адресою: 
АДРЕСА_1 останній не був віднесений до пам`яток історії та культури.
Наприкінці квітня 2025 року Позивачами отримано лист від Виконавчого комітету
Черкаської міської ради від 08.04.2025 № 6932-06/08-01 про те, що їх будинок за адресою: АДРЕСА_1 наказом Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації від 23.11.2010 № 10/03-21 віднесено до щойно виявлених об`єктів культурної спадщини за видом «архітектура» та підлягає охороні.
Вказаним листом Позивачів проінформовано, що останні зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір та забезпечити збереження, відновлення матеріальної автентичності, елементів обладнання, упорядкування,
оздоби тощо. Окрім того, внесення даного будинку до об`єктів культурної спадщини вимагає отримання згоди відповідного органу охорони культурної спадщини при здійсненні відчуження останнього або його частини на користь фізичних чи юридичних осіб. В той же час будь-які ремонтні роботи, включаючи несучі конструкції будинку, повинні бути також погоджені з відповідним органом охорони культурної спадщини. Такі обставини фактично є втручанням у вільне розпорядження власниками своїм майном.
Окрім того, в ході дослідження законності та обґрунтованості внесення будинку за 
адресою: АДРЕСА_1 до наказу Служби охорони культурної спадщини
Черкаської обласної державної адміністрації від 23.11.2010 № 10/03-21 було виявлено
порушення процедури, порядку прийняття рішення та його необгрунтованість.
При цьому станом на день звернення з даним позовом до суду будинок за адресою: 
АДРЕСА_1 не внесено а ні до реєстру пам`яток національного значення, а ні
до реєстру пам`яток місцевого значення Державного реєстру нерухомих пам`яток України.
Відтак на думку позивачів такий наказ Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації від 23.11.2010 № 10/03-21 в частині, що стосується будинку за адресою: АДРЕСА_1 підлягає скасуванню. 
Позиція відповідача у справі.
Спірний Наказ від 23.11.2010 № 10/03-21 «Про затвердження переліку щойно виявлених пам`яток архітектури» (далі – наказ) прийнятий Службою охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації в межах повноважень передбачених положеннями Закону України від 08.06.2000 № 1805-ІІІ «Про охорону культурної спадщини» на підставі Відомостей до складання Державного реєстру національного культурного надбання, складеного інститутом «УКРПРОЕКТРЕСТАВРАЦІЯ».
Постановою Верховної Ради України від 12.09.1991 №1545-XII «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України. Таким актом законодавства станом на час прийняття спірного наказу була Інструкція «Про порядок обліку, забезпечення збереження, утримання, використання і реставрації нерухомих пам`ятників історії та культури», затверджена наказом Міністерства культури СРСР від 13.05.1986 № 203 (далі – Інструкція № 203). Ця Інструкція вважається такою, що не застосовується на території України, на підставі наказу Міністерства культури України «Про затвердження Порядку обліку об`єктів культурної спадщини» від 11.03.2013 №158, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.04.2013 за № 528/23060.
Відтак, відповідач вважає, що станом на дату прийняття наказу Служба охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації дійсно керувалась Інструкцією № 203.
За змістом приписів Інструкції № 203 підставою для включення пам`ятки до Переліку
щойно виявлених об`єктів, які мають історичну, наукову або іншу культурну цінність, є їх культурна цінність, яка встановлюється шляхом проведення експертизи та для проведення якої державні органи охорони пам`яток залучають спеціалістів науководослідних і проектних організацій, товариств охорони пам`ятників історії і культури, інших спеціалізованих організацій. Тобто висновок експертизи про встановлення культурної цінності об`єкта нерухомості є єдиним документом, на підставі якого об`єкт нерухомості вноситься до Переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини. При цьому Інструкцією №203 форма висновку експертизи не передбачена, а тому експертний висновок може мати будь-яку форму, в т.ч. може форму внутрішньої переписки органу охорони культурної спадщини (службові записки, висновки тощо). Таким чином, вважає відповідач, спірний наказ прийнятий на основі експертних досліджень проведених інститутом «УКРПРОЕКТРЕСТАВРАЦІЯ». Окрім того, сам факт відсутності експертного висновку під час судового розгляду не є підставою для визнання судом об`єкта таким, що не підлягає включенню до Переліку щойно виявлених об`єктів. Таке право є виключними повноваженнями органу охорони культурної спадщини.
Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зі змісту преамбули Закону України "Про охорону культурної спадщини" вбачається, що об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, охороняються державою. Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.
Положеннями статті 1 Закону України "Про охорону культурної спадщини" передбачено, що об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.
Пам`ятка культурної спадщини – це об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (не включення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.
Згідно із частиною першою статті 3 Закону України «Про охорону культурної спадщини» державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.
До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган
виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.
Частиною першою статті 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» визначені повноваження органу охорони культурної спадщини Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, до компетенції яких належить, серед іншого: - здійснення контролю за виконанням цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини; встановлення режиму використання пам`яток місцевого значення, їхніх територій, зон охорони; - забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; - погодження відповідних програм та проектів містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт, реалізація яких може позначитися на стані пам`яток місцевого значення, їх територій і зон охорони; - надання дозволів на проведення робіт на пам`ятках місцевого значення (крім пам`яток археології), їхніх територіях та в зонах охорони, на щойно виявлених об`єктах культурної спадщини, реєстрація дозволів на проведення археологічних розвідок, розкопок;
Частиною другою статті 7 Закону України «Про охорону культурної спадщини» передбачено, що для погодженого вирішення питань щодо охорони культурної спадщини на територіях областей, міст Києва та Севастополя, інших населених пунктів органи охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій можуть створювати консультативні ради з провідних учених і висококваліфікованих фахівців-практиків. Консультативні ради діють на підставі типового положення, що затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини.
Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про охорону культурної спадщини» об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої
археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки.
Приписами частин першої, другої статті 14 Закону України «Про охорону культурної
спадщини» передбачено, що занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру та внесення змін до нього (вилучення з Реєстру, зміна категорії пам`ятки) провадяться відповідно до категорії пам`ятки: а) пам`ятки національного значення постановою Кабінету Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини; б) пам`ятки місцевого значення рішенням центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини за поданням відповідних органів охорони культурної
спадщини або за поданням Українського товариства охорони пам`яток історії та культури, інших громадських організацій, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, протягом одного місяця з дня одержання подання. Об`єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам`ятки вноситься до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об`єкта або уповноважений ним орган (особу). Переліки об`єктів культурної спадщини затверджуються рішеннями відповідних органів охорони культурної спадщини. Порядок обліку об`єктів культурної спадщини визначає центральний орган виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини.
Суд враховує, що станом на час прийняття спірного наказу діяла Інструкція «Про порядок обліку, забезпечення збереження, утримання, використання і реставрації нерухомих пам`ятників історії та культури», затверджена наказом Міністерства культури СРСР від 13.05.1986 №203 із змінами (далі - Інструкція), які внесені Наказом Міністерства культури і мистецтв України, Державного комітету України з будівництва та архітектури від 13.05.2004 № 295/104 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.06.2004 за № 693/9292) «Про
затвердження форм облікової картки та паспорта об`єкта культурної спадщини». 
Також на час прийняття спірного наказу не було наказу Міністерства культури України від 11 березня 2013 р. № 158 «Про затвердження Порядку обліку об`єктів культурної спадщини», що визначає єдину систему обліку об`єктів культурної спадщини незалежно від їх видів та типів.
Верховний Суд у постанові від 23 листопада 2023 року у справі № 580/3881/20 зазначив, що суди попередніх інстанцій повинні були, з врахуванням норм постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 №1545-ХІІ «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР», застосовувати акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.
Ця Інструкція вважається такою, що не застосовується на території України, на підставі наказу Міністерства культури України «Про затвердження Порядку обліку об`єктів
культурної спадщини» від 11.03.2013 №158, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України
01.04.2013 за № 528/23060 .
Таким чином, станом на дату прийняття спірного наказу від 23.11.2010 року діяла Інструкція «Про порядок обліку, забезпечення збереження, утримання, використання і реставрації нерухомих пам`ятників історії та культури», затверджена наказом Міністерства культури СРСР від 13.05.1986 №203, та згідно з пунктами 8-15 якої всі пам`ятники історії та культури підлягали державному обліку.
Державний облік пам`яток історії та культури включає виявлення, обстеження пам`яток, виявлення їх історичної, наукової, художньої або іншої культурної цінності, фіксацію і вивчення, складання облікових документів, ведення державних переліків нерухомих пам`яток.
Документи державного обліку пам`яток історії та культури, у тому числі виключених з
державних переліків пам`яток, підлягають обов`язковому постійному зберіганню y відповідних центрах наукової документації державних органів охорони пам`яток.
При отриманні відомостей про виявлення об`єктів, що становлять історичну, наукову, художню чи іншу культурну цінність, державні органи охорони пам`яток організують проведення експертизи. У разі встановлення їх культурної цінності вказані об`єкти реєструються в Переліках щойно виявлених об`єктів, які мають історичну, наукову або іншу культурну цінність (додаток №2).
Для проведення експертизи державні органи охорони пам`яток залучають спеціалістів
науково-дослідних і проектних організацій, товариств охорони пам`ятників історії і культури,
інших спеціалізованих організацій.
«Перелік щойно виявлених об`єктів» містить коротку характеристику кожного об`єкта, що реєструється, а також висновок експертизи про можливість визнання цього об`єкта пам`яткою історії і культури. Перелік щойно виявлених об`єктів складається за видами пам`яток по мірі виявлення об`єктів окремо для кожного району (міста), що входить до складу області (краю), автономної республіки, союзної республіки, що не має обласного поділу. Об`єкти, зареєстровані в «Переліку щойно виявлених об`єктів, що становлять історичну, наукову, художню чи іншу культурну цінність», до вирішення питання про прийняття їх на державний облік як пам`яток історії і культури, підлягають охороні в порядку, передбаченому діючим законодавством про охорону пам`яток історії і культури.
На кожну нерухому пам`ятку та щойно виявлений об`єкт, що має історичну, наукову,
художню чи іншу художню чи іншу культурну цінність, складається облікова картка, яка містить відомості про місцезнаходження, даті, характері сучасного використання, ступені збереження пам`ятки чи знову виявленого об`єкта, наявності наукової документації, місці її
зберігання, короткий опис та ілюстративні матеріали (додаток №3).
Таким чином, суд висновує, що відповідач-1 мав повноваження видавати наказ та вносити будинок за адресою: м. Черкаси, вул. Кавказька, 217 до Переліку щойно виявлених об`єктів, які мають історичну, наукову або іншу культурну цінність тільки на підставі експертного висновку. При цьому на кожен такий об`єкт повинна була бути складена облікова карта.
Представником позивачів на адресу управління культури та охорони культурної спадщини було направлено адвокатський запит № 29.Ф. 2025 від 10.07.2025 з метою встановлення обставин проведення експертизи про можливість визнання цього будинку пам`яткою історії і культури, 
У відповідь на запит адвоката було надано копію оскаржуваного наказу з додатком № 1 та копію Відомостей до складання державного реєстру національного культурного надбання (Черкаська область) підготовленого Інститутом «Укрпроектреставрація» в 1993 році (далі - Відомості). Жодних інших документів, що лягли в основу спірного наказу не надано.
В ході аналізу Відомостей встановлено, що останні розроблені на основі Списку пам`ятників архітектури УРСР, доповнення до списку пам`яток архітектури, списку парків пам`ятників, списку пам`ятників архітектури кінцевого значення, та рішення Черкаського ОВК від 19.04.1990, а також матеріалів Словника пам`яток містобудівництва та архітектури
Черкаської області.
У п. 28 Відомостей до складання державного реєстру національного культурного надбання Черкаська область» (1993 р.) зазначено про житловий будинок на вул. Кавказька, 217. Друга половина 19 століття. Автор не встановлений. Охоронний номер відсутній. В графі «Ким рекомендовано для взяття на облік» вказано НДІТАМ. При цьому жодні фото, графічні матеріали, дані архіву чи обміри відсутні. Ступінь дослідження відсутня.
Тобто в даній Відомості відсутня будь-яка інформація, що остання була складена на
основі висновків експертизи.
04.09.2025 адвокат позивачів звернувся до Інституту «УкрНДІпроектреставрація» (правонаступник Інституту «Укрпроектреставрація») з метою встановлення підстав для внесення Інститутом «Укрпроектреставрація» будинку за адресою: м. Черкаси, вул. Кавказька, 217 до Відомостей. 
У відповіді від 05.09.2025 № 143/А Інститут «УкрНДІпроектреставрація» поінформував про відсутність жодних документів в архівах інституту щодо даного будинку.
08.08.2025 на адресу НДІТАМ було направлено адвокатський запит № 33 з метою встановлення підстав для рекомендації Науково-дослідним інститутом теорії та історії архітектури і містобудування (НДІТАМ) до внесення Інститутом «Укрпроектреставрація» до Відомостей будинку за адресою: м. Черкаси, вул. Кавказька, 217. Як вбачається з трекінгу АТ Укрпошта даний лист повернуто у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.
Враховуючи, що ініціатором внесення даних щодо вказаного будинку до Відомостей
виступав Державний науково-дослідний інститут теорії та історії архітектури містобудування (скорочено - НДІТАМ), та з метою встановлення стану реорганізації вказаної установи та наявності в розпорядженні документів (експертиз, висновків, графічних матеріалів тощо) по будинку за адресою: м. Черкаси, вул. Кавказька, 217, на адресу засновника НДІТАМ - Міністерства розвитку громад та територій України було направлено
адвокатський запит № 50.Ф.2025 від 10.09.2025.
У відповіді від 12.09.2025 № 23438/26/10-25 поінформовано, що цілісний майновий комплекс НДІТАМ передано до сфери управління Фонду державного майна України.
Також, на адвокатський запит від 18.09.2025 № 56. Ф. 2025 Фонд державного майна України листом від 23.09.2025 № 10-79-23921 поінформував, що відповідно до Акта прийому-передачі цілісного майнового комплексу НДІТАМ документи (експертизи, висновки, наукові дослідження, фотографічні матеріали, креслення по будинку за адресою: м. Черкаси, вул. Кавказька, 217 до Фонду не передавались.
З метою отримання інформації щодо дотримання Службою охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації порядку внесення будинку за адресою: м. Черкаси, вул. Кавказька, 217 до Переліку щойно виявлених об`єктів культурної
спадщини відповідно до Інструкції «Про порядок обліку, забезпечення збереження, утримання, використання і реставрації нерухомих пам`ятників історії та культури», яка затверджена наказом Міністерства культури СРСР від 13.05.1986 №203 із змінами, які внесені Наказом Міністерства культури і мистецтв України, Державного комітету України
будівництва та архітектури від 13.05.2004 № 295/104 на адресу управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської ОДА було направлено адвокатський запит № 45.Ф.2025 від 03.09.2025.
У відповіді від 09.09.2025 № 02/01-05.01-27/677/01-05.01-27/23838 управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської ОДА поінформувало про відсутність будь-якої інформації щодо дотримання вимог Інструкції при прийнятті спірного Наказу №
10/03-21 від 23.11.2010, а також не внесення даного будинку до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.
Суд приходить до висновку, що Відомості не є експертизою а ні в розумінні Інструкції, а ні за своїм змістовним наповненням, так як не містять висновків щодо культурної та історичної цінності вказаної будівлі, що підтверджується відсутністю будь-яких матеріалів досліджень (фото, графічні матеріали, обміри, дані архівів тощо). Останні є лише орієнтовним списком об`єктів, що можуть мати культурну цінність та інформації щодо ступеню дослідження того чи іншого об`єкта. 
Окрім того ні у ініціатора внесення даних щодо будинку до Відомостей (НДІТАМ), ні
розробника Відомостей (правонаступник - Інститут «УкрНДІ проектреставрація») відсутні будь-які документи щодо причин та обґрунтованості внесення вказаного будинку до Відомостей як такого, що несе культурну, архітектурну чи історичну цінність .
Дотримання процедури надання будівлі статусу об`єкта культурної спадщини має важливе значення для правильного вирішення спору по суті з огляду на висловлення Верховним Судом правових позицій, зокрема, у постановах від 02.05.2023 у справі №460/1864/20, від 08.05.2023 у справі №640/28045/20, у справі 580/3881\20 від 23.11.2023, 580/2402/23 від 26.02.2025. 
У даній справі Службою охорони культурної спадщини Черкаської ОДА не проводилась експертиза про можливість визнання будинку за адресою: м. Черкаси, вул. Кавказька, 217 пам`яткою історії і культури. Також відсутня будь-яка інформація щодо дотримання процедури внесення будинку до Переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини відповідно до вимог Інструкції.
Окрім того, відповідачами не здійснювалося письмове повідомлення позивачів, як власників будинку, про включення об`єкта до переліку щойно виявлених пам`яток архітектури, що свідчить про порушення вимог ч. 2 ст. 14 Закону «Про охорону культурної спадщини» та не заводилась облікова картка, як того вимагає Інструкція.
В той же час 11 березня 2013 року Міністерством культури України видано наказ №
158 «Про затвердження порядку обліку об`єктів культурної спадщини» (далі - Наказ № 158),
яким встановлено певні строки для відповідальних органів культурної спадщини, щодо щойно виявлених об`єктів культурної спадщини.
У п. 3.5 розділу III Наказу № 158 вказано, що орган виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органи охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у 30-денний строк рекомендованим листом з повідомленням про вручення направляють власнику цього об`єкта або уповноваженому ним органу (особі) письмове повідомлення про занесення об`єкта культурної спадщини до Переліку і набуття ним правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини. На кожний щойно виявлений об`єкт культурної спадщини у строк, що не перевищує трьох років з дати занесення його до Переліку, складається паспорт об`єкта культурної спадщини (пп. 4.1 та 4.2 розділу IV Наказу № 158).
Тобто, Відповідачі з дати прийняттям Наказу № 158 зобов`язані були письмово проінформувати власників будинку за адресою: м. Черкаси, вул. Кавказька, 217 про внесення
останнього до Переліку щойно виявленого об`єкта культурної спадщини та сформувати паспорт об`єкта культурної спадщини. Проте як вбачається зі змісту листа управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської ОДА від 09.09.2025 № 02/01-05.01-
27/677/01-05.01-27/23838 інформація щодо вчинення таких дій відсутня.
Наказом Міністерства культури України від 27.06.2019 № 501 (далі - Наказ № 501)
внесені зміни до Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженого наказом Міністерства культури України від 11 березня 2013 року № 158, зареєстрованого Міністерстві юстиції України 01 квітня 2013 року за № 528/23060 та викладено його в новій
редакції. Так, пунктом 3 Наказу № 501 передбачено, що облікова документація, в тому числі
облікові картки та паспорти, складені на пам`ятки культурної спадщини зберігають свою чинність. Облікова документація на щойно виявлені об`єкти, розроблена до набрання чинності цим наказом, не потребує приведенню у відповідність до Порядку обліку об`єктів культурної спадщини якщо подання про занесення об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України подано на розгляд Міністерства культури
України до 1 грудня 2020 року. Наказано органам виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органам охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, зокрема, до 31 грудня 2019 року переглянути затверджені до набрання чинності цим наказом переліки щойно виявлених об`єктів культурної спадщини та затвердити їх у відповідності до Порядку обліку об`єктів культурної спадщини (п. 4 наказу № 501).
Суд зауважує, що в строк до 31 грудня 2019 року відповідачами не переглянуті затверджені до набрання чинності цим Наказом переліки щойно виявлених об`єктів культурної спадщини та не затверджено їх у відповідності до Порядку обліку об`єктів культурної спадщини. Тобто, фактично Відповідачі з моменту прийняття спірного Наказу по день подання позову, не вчиняли жодних дій щодо реєстрації щойно виявлених об`єктів культурної спадщини, як пам`яток та не повідомляли власників об`єктів про спеціальний статус цих об`єктів, що як наслідок впливає на права та законні інтереси позивачів.
Суд приходить до висновку, що такі дії з як з боку Служби охорони культурної спадщини Черкаської ОДА, так і Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської ОДА свідчать про передчасність та необгрунтованість внесення будинку за адресою: м. Черкаси, вул. Кавказька, 217 до Переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини за відсутності передбаченої Інструкцією експертизи, досліджень архітектурної та культурної цінності будинку, формування всіх необхідних облікових документів на дану будівлю.
З аналізу вищезазначених норм законодавства, на підставі вказаних висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а відповідачі не підтвердили свою позицію і не спростували доводи позивачів щодо недотримання процедури винесення спірного рішення .
Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За змістом статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Таки чином, в контексті обставин даної справи судом надана оцінка та відповідь на всі доводи позивачів та відповідачів, які можуть вплинути на правильне вирішення спору.
Враховуючи наведене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивачів.
Керуючись статтями 14, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255 КАС України, суд
вирішив:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати наказ Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації від 23 листопада 2010 року № 10/03-21 “Про затвердження переліку щойно виявлених пам`яток архітектури” в частині включення об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 до переліку щойно виявлених об`єктів пам`яток архітектури за № 44 Додатку до наказу від 23 листопада 2010 року № 10/03-21.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлений 06.05.2026.

Суддя 	Валентина ЯНКІВСЬКА