01.06.2026 
Єдиний унікальний № 371/510/26 
провадження № 3/371/179/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року м. Миронівка 

ЄУН 371/510/26
Провадження № 3/371/179/26

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, порушену відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: квартира під номером АДРЕСА_1 , 

за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 17 березня 2026 року о 15 годині 00 хвилин, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 121 км автомобільної дороги Н-01 сполученням «Київ-Знам`янка», під час руху транспортного засобу не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не відреагував на її зміну, не обрав безпечної швидкості руху в межах дозволеної, в результаті чого допустив з`їзд на узбіччя з подальшим з`їздом у кювет та перекидання авто на праву сторону.

Внаслідок дорожньо-траспортної пригоди транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 12.1Правил дорожнього руху. 

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належно, до суду подав заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, у заяві вказав, що вину у вчиненні правопорушення визнає. 

У відповідності до вимог статтей 245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. 

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Згідно з пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі по тексту ПДР) учасники дорожнього руху зобов’язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

В разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, настає адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП.

На підставі досліджених письмових доказів суд дійшов висновків про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. 

Встановлено, що 17 березня 2026 року о 15 годині 00 хвилин за участю водія ОСОБА_1 на 121 км автомобільної дороги Н-01 сполученням «Київ-Знам`янка» мала місце дорожньо-транспортна пригода.

За фактом вчиненого правопорушення складено протокол про адміністративне правопорушення, який містить відомості про вчинені водієм дії, відповідає вимогам, установленим статтею 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, та є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який сумніву у суду не викликає. 

До протоколу про адміністративне правопорушення додано схему місця ДТП. Згідно з даними схеми, недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною пригоди, не зафіксовано. 

Зауважень до складеної схеми місця ДТП учасник пригоди не мав, факту неправильності схеми чи відсутності на ній об`єктів, які мали місце та не були зафіксовані, не доводив.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, підтверджується даними письмових матеріалів справи: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 617400, складеного 17 березня 2026 року, схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 17 березня 2026 року, ілюстративною фототаблицею місця ДТП від 17 березня 2026 року.

Оцінені судом вищевказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності, вони є належними, допустимими та достатніми, а сукупність цих доказів є достатньою для прийняття відповідного процесуального рішення. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав ставити під сумнів достовірність зібраних у справі доказів. 

На підставі фактично досліджених у справі обставин, суд дійшов висновку, що під керування транспортним засобом автомобілем марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 121 км автомобільної дороги Н-01 сполученням «Київ-Знам`янка», під час руху транспортного засобу водій ОСОБА_1 не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не відреагував на її зміну, не обрав безпечної швидкості руху в межах дозволеної, в результаті чого допустив з`їзд з дороги у кювет та перекидання авто.

Діями, що порушили вимоги пункту 12.1 ПДР та призвели до дорожньо-транспортної пригоди, наслідком якої було пошкодження транспортного засобу, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Статтею 22 КУпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

У постанові Вищого адміністративного суду України від 14 грудня 2016 року у справі К/800/17615/16 вказано, що у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

На підставі статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі про адміністративне правопорушення відсутні підстави, що вказують на малозначність правопорушення та доцільність звільнення ОСОБА_1 від правових наслідків свого протиправного діяння. 

Правила дорожнього руху встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України з метою дотримання, в першу чергу, прав громадян на безпечне життя.

Суспільна шкідливість діяння - це оціночна категорія, що характеризується завданням шкоди внаслідок адміністративного правопорушення або є небезпекою для тих суспільних відносин, що охороняються адміністративним правом. 

ОСОБА_1 при керуванні транспортним засобом не обрав безпечної швидкості руху відповідно до дорожньої обстановки, що призвело до перекидання автомобіля.

Таке правопорушення не може бути визнане малозначним, оскільки шкідливість такої неправомірної поведінки водія є небезпекою для суспільних відносин, що охороняються адміністративним правом. Застосування такого заходу як усне зауваження не буде достатнім для досягнення визначеної статті 23 КУпАП мети – виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановлено.

Враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, вважаю, що до правопорушника необхідно застосувати стягнення у виді штрафу. Такий вид стягнення зможе здійснити виховний вплив на порушника та попередити скоєння протиправних дій у майбутньому.

Згідно зі статтею 40-1 КУпАП з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись статтями  33-35, 40-1, 124, 245, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Штраф підлягає сплаті на рахунок ГУК у Київ. обл./м.Київ/21081300, номер рахунку UA488999980313030149000010001, код ЄДРПОУ 37955989, код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Роз’яснити ОСОБА_1 що, згідно зі статтею 307 КУпАП, штраф ним має бути сплачений не пізніше ніж через п’ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення адміністративного стягнення, а в разі оскарження такої постанови не пізніше ніж через п’ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі сплати штрафу у строк, передбачений статтею 307 КУпАП, копію платіжного документу необхідно подати до Миронівського районного суду Київської області.

З урахуванням приписів частини 2 статті 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення буде надіслана для примусового виконання до органу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна.

При примусовому виконанні цієї постанови органами державної виконавчої служби з правопорушника ОСОБА_1 стягнути подвійний розмір штрафу, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

На підставі статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Судовий збір підлягає сплаті на рахунок ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, номер рахунку UА908999980313111256000026001, код ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом десятиденного строку з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.О. Капшук