Справа № 699/461/23
Номер провадження № 1-кп/699/15/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2026 	м. Корсунь-Шевченківський	

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого    судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання   ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора     ОСОБА_3 , 
обвинуваченого     ОСОБА_4 ,
захисника     ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з повною технічною фіксацією матеріали об`єднаних в одне судове провадження кримінальних проваджень 
за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Богуслав Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , а також за адресою: АДРЕСА_3 , із середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, раніше засудженого:
- вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.04.2023 за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень до покарання у виді чотирьох років і шести місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування цього покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки і шість місяців. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 09.12.2025 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки і шість місяців та направлено для відбування покарання, призначеного цим вироком у виді чотирьох років і шести місяців позбавлення волі;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:
- ч. 1 ст. 263 КК України по кримінальному провадженню № 12022250360001047 від 27.12.2022,
- ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України по кримінальному провадженню № 12023255310000267 від 07.06.2023,

УСТАНОВИВ:
1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість, у порушення Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471 «Про право власності на окремі види майна», яка забороняє громадянам мати у власності боєприпаси без передбаченого законом дозволу, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, на початку вересня 2022 року у невстановлений слідством день та час, на полігоні в м. Богуславі Київської області знайшов корпус бойової наступальної осколкової ручної гранати РГД-5, корпус бойової наступальної осколкової ручної гранати РГН та ударно-дистанційний підривник УДЗ, який є засобом підриву для ручних гранат типу РГН, РГО.
ОСОБА_4 , діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, усвідомлюючи, що знайдені ним предмети є вибуховими пристроями (боєприпасами), маючи реальну можливість звернутися до правоохоронних органів з метою добровільної їх здачі, цього не зробив, а залишив зберігати за місцем проживання, чим здійснив придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, до вилучення їх 20.09.2022 працівниками поліції під час проведення обшуку.
Під час проведення обшуку 20.09.2022 у період часу з 10 год. 38 хв. до 17 год. 58 хв. працівники поліції за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме, за адресою: АДРЕСА_3 , у гаражному приміщенні при огляді сумки, виявили та у подальшому вилучили корпус бойової наступальної осколкової ручної гранати РГД-5, споряджений конструктивно оформленим зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності – тротилом, масою 100-115 грамів, відповідно до висновку експерта від 31.01.2023 № КСЕ-19/124-22/10948 – придатна для проведення вибуху, корпус бойової наступальної осколкової ручної гранати РГН, який споряджений конструктивно оформленим зарядом бризантної вибухової речовини підвищеної потужності – А-ІХ-1 (флегматизований гексоген), масою 90 грамів та ударно-дистанційний підривник УДЗ, який є засобом підриву для ручних гранат типу РГН, РГО, відповідно до висновку експерта від 23.02.2023 № КСЕ-19/124-22/10949 – конструктивне поєднання корпус бойової наступальної осколкової ручної гранати РГН та ударно-дистанційний підривник УДЗ – є вибуховим пристроєм, який є придатним для проведення вибуху.
Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбав, зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим 05.04.2023 вироком Корсунь-Шевченківського районного суду за ч. 1 ст. 309 та ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, маючи не зняту та не погашену судимість, у період іспитового строку на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за таких обставин.
На початку літа 2023 року ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, на присадибній ділянці, яка перебуває у фактичному його користуванні, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом зривання придбав частини рослин коноплі, які в подальшому висушив і частково подрібнив, таким чином виготовив наркотичний засіб та зберігав його для власного вживання, без мети збуту, до вилучення його 07.06.2023 працівниками поліції під час проведення обшуку.
Під час проведення обшуку 07.06.2023 у період часу з 09 год. 31 хв. до 13 год. 02 хв. працівники поліції за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , у гаражному приміщенні на полицях виявили та у подальшому вилучили паперовий згорток з вмістом подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта від 04.07.2023 № СЕ-19/124-23/6712-НЗПРАП є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено (станом на теперішній час обмежено) – канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,38 г, паперовий згорток з вмістом подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта від 12.07.2023 № СЕ-19/124-23/6711-НЗПРАП є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено (станом на теперішній час обмежено) – канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,62 г, прозорий безбарвний полімерний пакет із застібкою з вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта від 12.07.2023 № СЕ-19/124-23/6892-НЗПРАП є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено (станом на теперішній час обмежено) – канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину, становить 4,68 г.
Суд ураховує, що у зв`язку зі змінами в законодавстві із часу закінчення досудового розслідування станом на теперішній час канабіс є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого обмежено.
Отже, ОСОБА_4 всього придбав, виготовив та зберігав без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого обмежено – канабіс загальною масою 5,68 г.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, а саме протягом року після засудження за цією ж статтею незаконно придбав, виготовив та зберігав наркотичний засіб без мети збуту.

Він же, у порушення Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471 «Про право власності на окремі види майна», яка забороняє громадянам мати у власності боєприпаси без передбаченого законом дозволу, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, на початку вересня 2022 року у невстановлений слідством день та час, на полігоні в м. Богуслав знайшов 39 патронів та металеву ємкість з порохом.
ОСОБА_4 , діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, усвідомлюючи, що знайдені ним предмети є вибуховими пристроями (боєприпасами), маючи реальну можливість звернутися до правоохоронних органів з метою добровільної їх здачі, цього не зробив, а залишив зберігати за місцем проживання, чим здійснив придбання та зберігання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, до вилучення їх 07.06.2023 працівниками поліції під час проведення обшуку.
Під час проведення обшуку 07.06.2023 у період часу з 09 год. 31 хв. до 13 год. 02 хв. працівники поліції за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , у гаражному приміщенні при огляді металевої настінної тумбочки виявили та у подальшому вилучили 39 патронів, серед яких: п`ятнадцять патронів є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї – 7,62-мм патронами до пістолета зразка 1930-1933 років конструкції Токарева (ТТ) промислового виробництва СРСР; два патрони є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї – 9-мм патронами до пістолета Макарова (ПМ), з яких один споряджено кулею зі сталевим осердям (57-Н-181С) промислового виробництва м. Юрюзань, СРСР; один споряджено кулею із свинцевим осердям промислового виробництва м. Луганськ, Україна Луганського патронного заводу; один патрон є боєприпасом до нарізної вогнепальної зброї – 7,62-мм гвинтівковим патроном до гвинтівок зразка 1891/30 конструкції Мосіна, промислового виробництва м. Барнаул, СРСР; вісімнадцять патронів є боєприпасами до гладкоствольної мисливської зброї – мисливськими патронами 16 калібру, з яких дев`ять патронів споряджено картеччю; три патрони споряджено шротом промисловим способом та один патрон споряджено шротом; один патрон споряджено картеччю; чотири патрони споряджено кулею саморобним способом; три патрони є боєприпасами до гладкоствольної мисливської зброї мисливськими патронами 12 калібру, з яких один патрон споряджено шротом, два патрони споряджено картеччю саморобним способом. Відповідно до висновку експерта від 07.07.2023 № КСЕ-19/124-23/7286-БЛ – п`ятнадцять 7,62-мм патронів до пістолета зразка 1930-1933 років – конструкції Токарева (TT) та один 7,62-мм гвинтівковий патрон до гвинтівок разка 1891/30 рр. конструкції Мосіна не придатні для стрільби. Два 9-мм патрони до пістолета Макарова (ПМ), вісімнадцять мисливських патронів 16 калібру та три мисливських патрони 12 калібру придатні для стрільби.
Речовина чорного кольору у вигляді гранул, згідно з висновком експерта від 30.06.2023 № СЕ-19/124-23/7287-ФХВР, є вибуховою речовиною – димним (чорним порохом), а речовина чорного кольору у вигляді пластинок прямокутної форми, згідно з висновком експерта від 30.06.2023 № СЕ-19/124-23/7288-ФХВР є вибуховою речовиною – одноосновним нітроцелюлозним (бездимним) порохом.
Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбав, зберігав бойові припаси, вибухові речовини без передбаченого законом дозволу.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.
2.1. Суд установив, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, встановлених в обвинувальних актах.
Судом було поставлено на обговорення питання стосовно доцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обвинуваченому роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України та наслідки розгляду кримінального провадження у такому порядку, а саме позбавлення права оспорювати встановлені фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.
Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстав вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини.
Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, урахувавши, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів щодо процесуальних витрат та речових доказів, а також доказів, які характеризують особу обвинуваченого, у тому числі матеріалів досудової доповіді.

2.2. Показання обвинуваченого ОСОБА_4 . 
У судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні всіх інкримінованих правопорушень визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме час, місце та спосіб їх вчинення, викладені в обвинувальних актах. Пояснив, що фактично придбав, але не оформив документи щодо права власності на будинковолодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Проживаючи у квартирі в місті Богуславі він разом із членами своєї сім`ї використовували вказаний будинок як дачу. 
Обвинувачений пояснив, що у місті Богуславі розташований полігон (стрільбище), на якому відбуваються тренування зі стрільби. Саме там протягом певного періоду (не пам`ятає коли саме) він знайшов вибухові пристрої, бойові припаси, вибухові речовини. Після знаходження цих речей обвинувачений переніс їх на зберігання до фактично належного йому домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де зберігав ці речі у гаражному приміщенні, ніколи не отримуючи та не маючи дозволу на придбання та зберігання цих речей. У подальшому під час обшуків ці речі у нього були вилучені. Зауважень щодо проведення обшуків обвинувачений не має.
Також повідомив, що на території земельної ділянки, яка перебуває у його фактичному користуванні за адресою: АДРЕСА_3 , способом самосіву виросли дві рослини коноплі. Обвинувачений стверджував, що не саджав ці рослини, не обробляв їх та не доглядав. Разом з тим, він знав що ці рослини є наркотичними, оскільки кілька разів вживав канабіс. Після того як рослини виросли, обвинувачений зірвав частини цих рослин та поклав сушитися у гаражі за вказаною адресою. Під час проведення обшуку ці висушені та подрібнені рослини коноплі були вилучені працівниками поліції. Зауважень щодо проведення обшуку обвинувачений не має.
Обвинувачений підтвердив, що іспитовий строк за вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.04.2023 за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України був скасований, а сам обвинувачений відбуває покарання за цим вироком у виді позбавлення волі на строк чотири роки і шість місяців.
Обвинувачений у повному обсязі визнав свою винуватість за всіма інкримінованими правопорушеннями, просив суворо не карати.

2.3. Письмові докази.
Сторона обвинувачення надала витяги з ЄРДР та низку документів, які характеризують обвинуваченого.
За місцем проживання обвинувачений характеризується негативно, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності.
Відповідно до довідки КНП «Корсунь-Шевченківська багатопрофільна лікарня» від 31.07.2023 № 236 ОСОБА_4 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Звенигородським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області на підставі ухвали суду виконано досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Відповідно до висновку досудової доповіді, виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. 
На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, які необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснити без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

2.4. Висновки щодо доведеності винуватості.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів оцінив з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Заслухавши у судовому засіданні показання обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд дійшов висновку, що надані докази є належними, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Крім того, надані докази є допустимими, оскільки зібрані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Під час судового розгляду встановлено, що надані докази є достовірними та достатніми, оскільки не суперечать один одному, та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.
Отже, суд поза розумним сумнівом установив, а сторона обвинувачення довела, що ОСОБА_4 вчинив такі кримінальні правопорушення:
- за ч. 1 ст. 263 КК України – придбання, зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу (виявлено 20.09 2022);
- за ч. 2 ст. 309 КК України – незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинено протягом року після засудження за цією статтею (виявлено 07.06. 2023);
- за ч. 1 ст. 263 КК України – придбання, зберігання бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу (виявлено 07.06. 2023).

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
У обвинувальних актах зазначено, що обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є його щире каяття, а обставини, які обтяжують покарання – не встановлені.
Що стосується щирого каяття суд зазначає таке.
Щире каяття – це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Такого висновку дійшов Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду при розгляді справи №199/6365/19. Однак у цьому випадку обвинувачений, посилаючись на наявність у нього наркотичної залежності та на відсутність завданої іншим особам шкоди, не вважає свої дії такого ступеню протиправності, що потребують кримінального переслідування.
Отже, суд не встановив наявності такої обставини, як щире каяття обвинуваченого.
Також суд не встановив наявності інших обставин, які пом`якшують покарання.
У обвинувальному акті зазначено, що обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, у ході досудового розслідування не встановлено. Ураховуючи приписи ст. 337 КПК України, суд позбавлений права самостійно встановлювати такі обставини, оскільки це є виходом за межі висунутого обвинувачення та призведе до погіршення становища особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

4. Мотиви призначення покарання.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.
Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, одне з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, а два є тяжкими злочинами; особу винного, який характеризується негативно; раніше судимий та вчинив два інкримінованих правопорушення під час іспитового строку; бере до уваги відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також ураховує, що обвинувачений на час постановлення цього вироку відбуває покарання за іншим вироком. 
Відповідно до ст. 33 КК України сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього кодексу, за кожен з яких її не було засуджено. 
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 раніше засуджений вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.04.2023 за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень до покарання у виді чотирьох років і шести місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України він був звільнений від відбування цього покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки і шість місяців. Однак, умови іспитового строку обвинувачений не виконав.
Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 09.12.2025 скасовано звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки і шість місяців та направлено для відбування покарання, призначеного вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.04.2023 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, у виді чотирьох років і шести місяців позбавлення волі;
Ця ухвала набрала законної сили 16.12.2025. Тому саме із цієї дати ОСОБА_4 відбуває покарання, призначене вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.04.2023 за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України у виді чотирьох років і шести місяців позбавлення волі.
З матеріалів провадження, яке розглядається в межах цієї судової справи, вбачається, що ОСОБА_4 інкриміновано один епізод за ч. 1 ст. 263 КК по кримінальному провадженню № 12022250360001047 від 27.12.2022, який виявлено під час обшуку 20.09.2022.
Тобто, це правопорушення вчинено до ухвалення попереднього вироку від 05.04.2023.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Отже, суд має призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 263 КК України (кримінальне провадження № 12022250360001047) та за правопорушення, за наслідками якого ухвалено вирок від 05.04.2023 (кримінальне провадження № 12022250360000760).
За частиною 1 ст. 263 КК України у межах кримінального провадження № 12022250360001047 суд визначає покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Як було вказано, вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.04.2023 у межах кримінального провадження № 12022250360000760 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, було призначено покарання у виді чотирьох років і шести місяців позбавлення волі.
Отже, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим, суд призначає остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 (шість) місяців. У цей строк суд зараховує покарання, відбуте за вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.04.2023 у період з 16.12.2025 до 07.05.2026.
Разом з тим, вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України по кримінальному провадженню № 12023255310000267 від 07.06.2023 виявлено під час обшуку 07.06.2023, тобто після ухвалення вироку від 05.04.2023.
Положеннями ст. 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
При складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. При складанні покарань у виді позбавлення волі загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, не повинен перевищувати п`ятнадцяти років, а у випадку, якщо хоча б одне із кримінальних правопорушень є особливо тяжким злочином, загальний строк позбавлення волі може бути більшим п`ятнадцяти років, але не повинен перевищувати двадцяти п`яти років. При складанні покарань у виді довічного позбавлення волі та будь-яких менш суворих покарань загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, визначається шляхом поглинення менш суворих покарань довічним позбавленням волі.
Призначене хоча б за одним з вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.
Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше кримінальних правопорушень, суд призначає покарання за ці нові кримінальні правопорушення за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.
З огляду на вказане, суд за сукупністю правопорушень має призначити покарання за два нові інкриміновані правопорушення у межах кримінального провадження № 12023255310000267 від 07.06.2023, визначити за них остаточне покарання, а потім вирішити питання про повне чи часткове приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком за сукупністю вироків.
Отже, за сукупністю кримінальних правопорушень у межах кримінального провадження № 12023255310000267 від 07.06.2023 суд призначає покарання:
- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки;
- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.
З урахуванням приписів ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим суд визначає остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.
Як було вказано, строк відбуття ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців за вироком суду від 05.04.2026 почав відлік з 16.12.2025. Станом на 07.05.2026 строк відбутого покарання складає 4 місяці 21 день. Строк невідбутого покарання – 4 роки 1 місяць 9 днів.
На підставі частини 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до остаточного покарання за цим вироком у виді позбавлення волі строком 5 років, суд частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.04.2023 строком 6 (шість) місяців, остаточно визначивши покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.
Суд дійшов висновку, що саме такий захід впливу на засудженого є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Потерпілі відсутні, цивільний позов не заявлено.
Ухвалою від 14.11.2025 щодо обвинуваченого застосовувався запобіжний захід на строк з 14.11.2025 до 12.01.2026. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зазначений строк зараховується судом у строк покарання у виді позбавлення волі день за день.
Станом до 07.05.2026 обвинувачений утримувався у Черкаському СІЗО як засуджений за вироком від 05.04.2023. У зв`язку з ухваленням обвинувального вироку у цій справі, який враховує невідбуту частину раніше призначеного покарання за вказаним вироком від 05.04.2026, суд застосовує до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою з 08.05.2026 до набрання вироком законної сили, з подальшим зарахуванням строку перебування під вартою до строку відбуття покарання.
Процесуальні витрати в межах цього об`єднаного кримінального провадження становлять 8 604,00 грн, що доводиться наданими прокурором довідками про вартість судових експертиз у межах кримінальних проваджень № 12023255310000267 та № 12023250360000835 (об`єднане з № 12023255310000267).
Вирішуючи питання про стягнення процесуальних витрат суд не враховує надані прокурором докази щодо витрат на проведення експертиз, понесених у межах кримінального провадження № 12022250360000760, оскільки вирок за цим провадженням постановлено 05.04.2023 (довідки про проведення експертиз № КСЕ-19/124-22/10949 від 23.02.2023 та № КСЕ-19/124-22/10948 від 31.01.2023).
Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України.
ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 12022250360001047 за ч. 1 ст. 263 КК України призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Урахувати покарання у виді чотирьох років і шести місяців позбавлення волі, призначене  ОСОБА_4 у межах кримінального провадження № 12022250360000760 вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.04.2023 за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у кримінальних провадженнях № 12022250360001047 та № 12022250360000760 у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 (шість) місяців. 
Зарахувати у цей строк покарання, відбуте за вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.04.2023 у період з 16.12.2025 до 07.05.2026.
У кримінальному провадженні № 12023255310000267 призначити покарання:
-за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки;
-за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити  ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.
На підставі частин 1, 5 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до остаточного покарання за цим вироком у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.04.2023 строком 6 (шість) місяців, остаточно визначивши покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.
Строк покарання обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.
До набрання вироком законної сили, з дати проголошення вироку, тобто з 08.05.2026, застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, утримуючи його в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» за адресою: м. Черкаси, вул. Благовісна, 234, з подальшим зарахуванням цього строку в строк відбуття покарання. 
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 у строк покарання зарахувати строк тримання під вартою з 14.11.2025 до 12.01.2026.
Ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 26.12.2025 про тимчасове залишення засудженого ОСОБА_4 в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» - скасувати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у загальному розмірі 8 604,00 (вісім тисяч шістьсот чотири грн 00 коп) грн, які складають з витрат на проведення судових експертиз:
- від 07.07.2023 № КСЕ-19/124-23/7286-БЛ у розмірі 2 868,00 грн;
- від 30.06.2023 № СЕ-19/124-23/7287-ФХВР у розмірі 956,00 грн; 
- від 30.06.2023 № СЕ-19/124-23/7288-ФХВР у розмірі 956,00 грн; 
- від 04.07.2023 № СЕ-19/124-23/6712-НЗПРАП у розмірі 956,00 грн; 
- від 12.07.2023 № СЕ-19/124-23/6892-НЗПРАП у розмірі 956,00 грн;
- від 12.07.2023 № СЕ-19/124-23/6711-НЗПРАП у розмірі 956,00 грн;
- від 20.07.2023 № СЕ-19/124-23/6726-НЗПРАП у розмірі 956,00 грн.

Речові докази:
- корпус бойової наступальної осколкової ручної гранати РГД-5, корпус бойової наступальної осколкової ручної гранати РГН та ударно-дистанційний підривник УДЗ, який є засобом підриву для ручних гранат типу РГН, РГО (підірвані та є безпечні), які здані до кімнати зберігання речових доказів – знищити;
- речовина рослинного походження – канабіс, порошкоподібна речовина – амфетамін, саморобний пристрій для куріння, порошкоподібна речовина без вмісту наркотичних засобів, кристалічна речовина білого кольору без вмісту наркотичних засобів, які здані до кімнати зберігання речових доказів – знищити;
- п`ятнадцять 7,62-мм патронів до пістолета зразка 1930-1933 років – конструкції Токарева (TT) та один 7,62-мм гвинтівковий патрон до гвинтівок разка 1891/30 рр. конструкції Мосіна, не придатні для стрільби, які здані до кімнати зберігання речових доказів – знищити;
- два 9-мм патрони до пістолета Макарова (ПМ), вісімнадцять мисливських патронів 16 калібру та три мисливських патрони 12 калібру придатні для стрільби, які здані до кімнати зберігання речових доказів – передати в розпорядження Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Черкаській області;
- порох, який здано до кімнати зберігання речових доказів – знищити.
На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану суд обмежується проголошенням резолютивної частини вироку, з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя	ОСОБА_1