Справа №601/1927/25 
Провадження № 2/601/17/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2026 року         м. Кременець
Кременецький районний суд Тернопільської області 
у складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,
за участю секретаря судового засідання Польової Ж.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременець в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 601/1927/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3625220 від 01.07.2021 року посилаючись на те, що 01.07.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 3625220, згідно з умовами якого відповідач отримав 10000 грн., зі сплатою комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів повернення кредиту та сплати комісії і процентів Відповідачем не було внесено. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконано в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, однак відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. Підтвердженням добровільного укладення Відповідачем даного Договору є Анкета-заява на кредит № 3625220 Позичальника від 01.07.2021 року, що заповнена Відповідачем. 
18.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №77-МЛ від 18.10.2021 р. Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3625220 від 01.07.2021 року
Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 3625220 від 01.07.2021 року було передано Позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №77- МЛ від 18.10.2021 р. Сума заборгованості Відповідача становить 42 390 грн., відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №77- МЛ від 18.10.2021 р. з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 10000 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків становить - 31890 грн., прострочена заборгованість за комісією становить - 500 грн. Враховуючи наведене просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 3625220 від 01.07.2021 року, в сумі 42 390 грн., на користь ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.
Ухвалою суду від 01.07.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
22.07.2025 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що в анкеті-заяві чітко зазначено умови на яких Відповідач хотіла отримати кредит: дату повернення кредиту 31.07.2021 року; Сума до повернення: 12390,00грн і саме на цих умовах Відповідач хотіла оформила кредит. ТОВ «Мілоан» та Відповідачем погоджено Графік платежів за договором про споживчий кредит № 3625220 від 01.07.2021 року, в якому чітко зазначено що дата платежу 31.07.2021 року та Паспорт споживчого кредиту №3625220 від 01.07.2021 року в якому зазначено, що загальні витрати за кредитом: 2390,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 12390,000 грн. Згідно з умовами п. 2.1. договору про споживчий кредит № 3625220 від 01.07.2021 року грошові кошти надаються шляхом їх переказу на картковий рахунок. Надане позивачем платіжне доручення № 50177835 від 01.07.2021 року не є належними та допустимими доказами на підтвердження факту отримання відповідачем грошових коштів з огляду на наступне. У платіжному дорученні не зазначена установа банку отримувача коштів.( що є обов`язковим реквізитом ч.5 ст. 11 Постанова НБУ від 23.12.2003 № 577). Крім того, платіжне доручення не містить будь-яких відміток банку про його виконання (підпису уповноваженого працівника банку, штампу або печатки банку тощо), проставлення яких передбачено Постановою НБУ від 23.12.2003 № 577 «Про затвердження Положення про порядок здійснення безготівкових розрахунків в Україні в національній валюті в особливий період» ( чинної на момент перерахування коштів, втрата чинності 19.10.2024 року). Також у платіжному дорученні в графі «код банку» зазначено «VISA», у графі «кредит рах. №» зазначено «414949ХХХХХХ669». Зазначає, що згідно п.п.1.3,1.4 договору чітко визначено, що позичальник повинен повернути кредит 31.07.2021 року. З урахуванням п. п. 4.1., 4.2. договору, пролонгація обумовлює складання оновлених графіків платежів. Позивачем в порядку ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України не долучено до позову доказів пролонгації строку кредитування, зокрема, доказів складання та доведення до відповідача оновлених графіків платежів, складання яких передбачено Додатком №1 до договору № 3625220. З відомостей про щоденні нарахування та погашення випливає, що після закінчення строку дії договору № 3625220 а саме 31.07.2021 року (п.1.4) безпідставно нараховувалися проценти згідно п.1.6. договору, тобто після закінчення строку дії договору. Вказує, що сам позивач стверджує , що строк дії договору № 3625220 відповідно до п. 1.4 - Термін (дата) повернення кредиту і сплата комісій та відсотків за користування кредитом (дата платежу) 31.07.2021 року, отже неправомірно нараховано і заявлено до стягнення проценти після спливу визначеного договором строку кредитування з 01.08.2021 року по 29.09.2021 року в сумі 30 000,00 грн.(10 000 грн*5%*60днів). Вважає, що розмір витрат на правничу допомогу є не співмірним зі складністю справи, посить зменшити і встановити їх у розмірі 1000 грн. 
25.07.2025 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив з якого вбачається, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу та містять відомості про дату, назву підприємства, зміст та обсяг операції (абзац 5 пункту 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»). Надане Позивачем Платіжне доручення за Договором про споживчий кредит №3625220 від 01.07.2021 року містить усі необхідні реквізити, а, отже, може вважатися первинним документом. Відповідачем, у свою чергу не було надано жодних власних контррозрахунків на спростування наявності та розміру заборгованості. відсутність у матеріалах справи виписок з особових рахунків не свідчить про відсутність у Відповідача заборгованості, оскільки згідно з п. 2.1 кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про виконання Відповідачем своїх зобов`язань з повернення коштів за тілом кредиту у строк, визначений договором, тобто до 31.07.2021 року. Відповідно, ОСОБА_1 продовжила користуватись кредитними коштами, а тому пролонгація дії кредитного договору відбулась автоматично, що відповідає п. 2.3 договору. У зв`язку із продовження користування Відповідачем кредитними коштами, строк кредитування продовжився на підставі п. 2.3.1.2 Договору, у період з 01 серпня 2021 року по 29 вересня 2021 року і нарахування процентів могло здійснюватися кредитором за стандартною (базовою) ставкою 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно відомості про щоденні нарахування кредитор нараховував відповідачу проценти за користування кредитом із застосуванням стандартної ставки у період з 01 серпня 2021 року по 29 вересня 2021 року (60 днів, 5% (500 грн) на день; 30000 грн). Враховуючи наведене просить суд позов задовольнити, розгляд справи провести без участі представника позивача.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, просить позов задовольнити.
Відповідач подала до суду клопотання в якому просить розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги задовольнити частково в сумі 12390 грн.
 
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно анкети-заяви на кредит № 3625220 від 01.07.2021 року ОСОБА_1 погодила умови кредитування: сума кредиту - 10 000 грн, строк - 30 днів. Дата повернення кредиту - 31.07.2021 року. Комісія за надання кредиту - 500 грн, нараховується одноразово за ставкою 5,00 відсотків від суми кредиту за договором; проценти за користування кредитом - 1890 грн, нараховуються за ставкою 0,63 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Сума до повернення – 12 390 грн. Також, у цій анкеті-заяві зазначено ідентифікаційний номер відповідача, дані паспорту, номер телефону, електронна пошта, розмір щомісячного доходу, місце роботи та проживання.
01.07.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 3625220, згідно з яким ТОВ «Мілоан» надав позичальнику кредит у розмірі 10000 грн на 30 днів з 01.07.2021 року. Як вбачається із зазначеного договору ОСОБА_1 підписала його одноразовим ідентифікатором L39164 01.07.2021 року о 06:59.
Пунктом 1.1. Кредитного договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк, визначений п.1.3. Договору, надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит.
Відповідно до п.1.2.- 1.5. Кредитного договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000,00 грн. Кредит надається загальним строком на 30 днів з 01.07.2021 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 31.07.2021. Загальні витрати Позичальника за кредитом складають 2390,00 грн. в грошовому виразі та 1,256,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка). Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника складає 12 390 гривень. Відповідно до п.1.5.1.-1.5.2. Кредитного договору комісія за надання кредиту: 500 грн, яка нараховується за ставкою 5,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом: 1890.00 грн, які нараховуються за ставкою 0,63 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 
Згідно п.1.7. Кредитного договору тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору.
Пунктом 2.1. передбачено, що кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Згідно п. 2.3 Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.
Відповідно до п. 6.1. договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Відповідно до п. 6.5. договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.
Згідно графіку платежів за договором про споживчий кредит № 3625220 від 01.07.2021 року, який є Додатком №1 до Договору про споживчий кредит № 3625220 від 01.07.2021 року сторони погодили дату видачі кредиту 01.07.2021 року на суму 10000 грн, та дату платежу 31.07.2021 року, кількість днів 30, з процентами за користування в розмірі 1890 грн, а також комісію за надання кредиту в розмірі 500 грн. Загальна вартість кредиту становить 12 390,00 грн.
Довідкою, виданою ТОВ «Мілоан», підтверджується, що клієнт ОСОБА_1 , з яким укладено договір про споживчий кредит № 3625220 від 01.07.2021 року, ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт (договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором L39164 01.07.2021 року о 06:59, номер телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор +380974690587.
Згідно платіжного доручення №50177835 від 01.07.2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_2 перераховано грошові кошти в сумі 10 000 грн, призначення платежу кошти згідно договору 3625220.
Відповіддю АТ КБ «ПриватБанк», наданою на виконання ухвали суду у цій справі, підтверджено, що банківська карта № НОМЕР_3 емітована на ім`я ОСОБА_1 . 01.07.2021 року на карту здійснено зарахування переказу в сумі 10 000 грн, призначення: Зарахування переказу.
Згідно відомості про щоденні нарахування та погашення заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором 3625220 нарахована за період з 01.07.2021 року по 29.09.2021 року.
Із пункту 1.5.1. кредитного договору комісія за надання кредиту становить 500,00 грн, яка нараховується за ставкою 5,00% від суми кредиту одноразово.
Комісія за своєю природою - це грошова сума, одноразовий платіж, що списується клієнтом як плата за обслуговування рахунку або за надання спеціальних послуг, а тому суд приходить до висновку, що розмір комісії встановлений пунктом 1.5.1. кредитного договору, відповідно вимога про її стягнення є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
18.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги № 77-МЛ, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, зокрема, до відповідача за кредитним договором № 3625220 від 01.07.2021 року на загальну суму заборгованості 42390 грн, відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 77-МЛ від 18.10.2021 року.
18.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» підписано акт приймання-передачі реєстру боржників від 18.10.2021 року до Договору відступлення прав вимоги № 77-МЛ від 18.10.2021 року.
Відповідно до умов зазначеного договору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплачено грошові кошти на рахунок ТОВ «Мілоан» у розмірі 3 104 629,65 грн, призначення платежу: плата за відступлення права вимоги №77-МЛ від 18.10.2021 року, що підтверджується копією платіжної інструкції № 47756 від 19.10.2021 року.
В позовній заяві позивач вказує, що станом на дату подання позову заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» складає 42 390,00 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі – 10 000,00 грн.; заборгованості за відсотками – 31 890,00 грн.; заборгованості за комісією становить – 600,00 гривень. Однак, позивачем не долучено до матеріалів справи виписки з особового рахунку ОСОБА_1 за Кредитним договором № 3625220 від 01.07.2021 року.
Представником Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 23.06.2025 року № 23723874 на адресу ОСОБА_1 було направлено досудову вимогу, в якій вимагали сплатити заборгованість за кредитним договором № 3625220 від 01.07.2021 року загальна сума якої становить 42 390 грн.
Статтею 6 цього Кодексу передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5 - 7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає порядок укладення електронного договору.
Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі «Інтернет» або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.
За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З Договору про споживчий кредит № 3625220 від 01.07.2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та  ОСОБА_1 вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.
Оскільки договір № 3625220 від 01.07.2021 року укладено на сайті позикодавця, та ОСОБА_1 підписала його одноразовим ідентифікатором L39164 01.07.2021 року о 06:59 тому без отримання повідомлення з відповідним ідентифікатором без здійснення входу на сайт товариства такий договір не був би укладений.
Зазначене відповідає висновкам, що викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21).
Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» такі правочини вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі.
Позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитного договору № 3625220 від 01.07.2021 року та отримання ОСОБА_1 коштів у сумі 10 000,00 грн.
Як встановлено судом позикодавець, перерахувавши відповідачу грошові кошти, виконав умови кредитного договору № 3625220 від 01.07.2021 року, натомість ОСОБА_1 свої зобов`язання з повернення коштів за договором не виконала.
Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18.
Позивач, пред`являючи вимоги про погашення позики, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримала в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками в розмірі 38 413,50 грн.
Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
При цьому законодавство визначає різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).
Частиною четвертої статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), постановах Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 754/16771/17 (провадження № 61-12636св21), від 01 вересня 2022 року у справі № 225/3427/15-ц (провадження № 61-18053св21) зазначено: «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».
З урахуванням п. п. 4.1., 4.2. Договору про споживчий кредит № 3625220 від 01.07.2021, пролонгація обумовлює складання оновлених графіків платежів. Позивачем в порядку ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України не долучено до позову доказів пролонгації строку кредитування, зокрема, доказів складання та доведення до відповідача оновлених графіків платежів, складання яких передбачено Додатком №1 до Договору № 3625220.
Оцінивши надані докази та доводи сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру процентів за користування кредитом. За умовами п. 1.3-1.4 Договору про споживчий кредит № 3625220 від 01.07.2021 року сторони погодили, що кредит надається строком на 30 днів з 01.07.2021, термін повернення кредиту – 31.07.2021. За умовами п.1.5.2 Договору про споживчий кредит № 3625220 від 01.07.2021 року сторони погодили, що проценти за користування кредитом складають 1890,00 грн., які нараховуються за ставкою 0.63 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 
Звертаючись до суду з даним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просив стягнути нараховані проценти, які розраховані станом на 29.09.2021 року.
Отже, виходячи з того, що строк кредитування за кредитним договором закінчився 31.07.2021 року, а позивачем не надано доказів пролонгації позичальником строку кредитування, відповідно до умов п. 2.3 Договору № 3625220 від 01.07.2021, тому з цього часу кредитор не мав підстав здійснювати нарахування відсотків, передбачених умовами договору. Тому розмір відсотків за користування кредитом в межах строку дії даного договору (з 01.07.2021 по 31.07.2021) становить 1890 грн ( 10000 грн. х 0,63% х 30 днів ).
Таким чином суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за договором № 3625220 від 01.07.2021 року в розмірі 12390,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 000,00 грн.; заборгованість за комісією у розмірі 500,00 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 1890,00 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належить надання професійної правничої допомоги.
Згідно з ч. 2 ст. 137 цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 цього Кодексу розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Встановлено, що 02.06.2025 між позивачем та адвокатом АО «Апологет» укладено договір про надання правової допомоги № 0206. Згідно вказаного договору передбачено фіксований розмір гонорару, що становить 7000 грн.
Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд враховує обсяг матеріалів справи, складність, обсяг та характер наданої допомоги, принцип пропорційності задоволених вимог та приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню у розмірі 2030 грн. (7000 грн х 29%).
Відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 702,50 грн.(12390,00 грн х 100) : 42390,00 грн. = 29 %; 2 422,40 грн. х 29 % = 702,50 грн). 
На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 527 ч.1, 530, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, керуючись керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
ухвалив :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_4 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, буд.1, корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236, заборгованість за Договором про споживчий кредит № 3625220 від 01.07.2021 року в розмірі 12390 (дванадцять тисяч триста дев`яносто) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_4 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, буд.1, корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236 витрати по сплаті судового збору у розмірі 702 (сімсот дві) гривні 50 копійок та 2 030 (дві тисячі тридцять) гривень витрат на правничу допомогу.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Сторони по справі:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28, код ЄДРПОУ 35234236. 

Відповідач:  ОСОБА_1 , місце реєстрації  АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків -  НОМЕР_4 . 

Головуючий: