Справа №462/7965/25
Провадження №2/463/486/26
ЗАОЧНЕ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року     Личаківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді: Білоуса Ю.Б.,
з участю секретаря судових засідань: Козак О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

встановив:
Короткий зміст позовним вимог
Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 700007433 від 06.06.2008 року розраховану на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішення суду яка станом на 23.02.2022 року становить - 8 098,28 дол.США, а також 4 061,00 грн. судового збору.
В обґрунтування позову вказано, що відповідно до умов кредитного договору № 700007433 від 06.06.2008 року, укладеного між ЗАТ «Альфа-Банк» та  ОСОБА_1 , кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 44 099,79 дол.США.
12.08.2022 Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції.
30.11.2022 були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме - змінено найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк».
Відповідно до Договору, Відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. 
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачеві кредит, однак відповідач належно взяті на себе зобов`язання не виконував, в результаті чого мав заборгованість перед кредитором.
Відповідно до виконавчого напису № 10007 від 29.04.2016 року, на користь АТ «Альфа-Банк» було стягнуто з Відповідача заборгованість за кредитним договором № 700007433 від 06.06.2008 року, в розмірі 64 978,82 дол.США. 
На підставі виконавчого напису № 10007 від 29.04.2016 року, було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2. В подальшому, відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.06.2017 року, ВП № НОМЕР_2, виконавче провадження було завершено.
Вказаний виконавчий напис відповідачем не виконано.
Відповідно до висновків ВП ВС у постанові від 08.11.2019 № 127/15672/16-ц, зазначено, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим, а тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання і обмежується трьома роками, які передували подачі такого позову.
Такі ж висновки зазначені у постановах ВС від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та від 17.05.2023 від 341/416/20.
Оскільки виконавчим написом з відповідача стягнуто всю суму заборгованості достроково, то в кредитора на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України виникло право нарахувати відсотки за користування кредитом в іншому розмірі ніж передбачено умовами кредитного договору, а саме 3% річних.
Оскільки виконавчий напис не виконаний, позивач просить стягнути з відповідача, в межах позовної давності з 12.03.2017 по 23.02.2022 року 3% в розмірі 8 098,28 дол. США.
Рух справи
Ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 16.10.2025 року справу передано за територіальною юрисдикцією на розгляд Личаківського районного суду м. Львова.
11.11.2025 року матеріали справи надійшли на адресу Личаківського районного суду м. Львова.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2025 року справу передано в провадження судді Білоуса Ю.Б.
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 13 листопада 2025 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 02.03.2026 року здійснено перехід до розгляду справи за позовом Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 07.04.2026 року закрито підготовче провадження у справі.
Позиції учасників по справі 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи здійснювати у відсутності сторони позивача, позов підтримує в повному обсязі, про що подав відповідне клопотання.
Відповідач в судові засідання, призначені по справі, не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце їх проведення, про причини неявки до суду не повідомила, відзиву на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подала.
За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.
У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Фактичні обставини справи
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" підлягає до задоволення виходячи з наступного.
відповідно до умов кредитного договору № 700007433 від 06.06.2008 року, укладеного між ЗАТ «Альфа-Банк» та  ОСОБА_1 , кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 44 099,79 дол.США.
12.08.2022 Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції.
30.11.2022 були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме - змінено найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк».
Відповідно до Договору, Відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. 
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачеві кредит, однак відповідач належно взяті на себе зобов`язання не виконував, в результаті чого мав заборгованість перед кредитором.
Відповідно до виконавчого напису № 10007 від 29.04.2016 року, на користь АТ «Альфа-Банк» було стягнуто з Відповідача заборгованість за кредитним договором № 700007433 від 06.06.2008 року, в розмірі 64 978,82 дол.США. 
На підставі виконавчого напису № 10007 від 29.04.2016 року, було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2. В подальшому, відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.06.2017 року, ВП № НОМЕР_2, виконавче провадження було завершено.
Даних про добровільне або примусове виконання цього виконавчого напису матеріали справи не містять.
Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення
За змістом положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду є, зокрема, відшкодування збитків та матеріальних втрат кредитора.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом положень ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. 526, 527, 530, 546, 549, 550, 556, 625 ЦК України.
Оскільки за виконавчим написом з відповідача стягнуто всю суму заборгованості достроково, то в кредитора на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України виникло право нарахувати відсотки за користування кредитом в іншому розмірі ніж передбачено умовами кредитного договору, а саме 3% річних.
За період з 12.03.2017 по 23.02.2022 сума заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість становить 8 098,28 дол. США.
А відтак, оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення три проценти річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.
Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16 (провадження № 14-254цс19).
Так, статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідачем належними доказами не спростовано наявності заборгованості перед банком. Тому, за відсутності таких доказів, які б спростовували подані позивачем розрахунки заборгованості за вищевказаним договором, суд не має підстав піддавати їх сумніву.
Оскільки правовідносини, які склалися між сторонами, витікають із договірних відносин, які є обов`язковими для виконання сторонами в повному обсязі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, вимоги, заявлені позивачем з 12.03.2017 по 23.02.2022, враховуючи продовження позовної давності через введений карантин у зв`язку з короновірусною інфекцією, а в подальшому із введенням воєнного стану. Також Верховний Суд дійшов висновку про те, що якщо станом на 12.03.2020 позовна давність не є пропущеною, то вона продовжується і не є пропущеною і надалі.
Враховуючи вказане, заявлені позивачем вимоги за три роки до 12.03.2020 і по день введення воєнного стану 23.02.2022 знаходяться в межах строку позовної давності. Тому строк позовної давності не пропущений. Вказане також узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 02.07.2025 у справі № 903/602/24.
Щодо стягнення судових витрат
Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір на загальну суму 4 061,00 грн. та заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 4 061,00 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141 ч.1, 247 ч.2, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, ст.625 ЦК України, суд, -

ухвалив:
позов Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" заборгованість за кредитним договором № 700007433 від 06.06.2008 року розраховану на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання встановленого виконавчим написом нотаріуса, яка станом на 23.02.2022 року становить 8 098,28 дол. США (вісім тисяч дев`яносто вісім доларів США двадцять вісім центів), а також судові витрати в розмірі 4 061,00 грн. (чотири тисячі шістдесят одна гривня нуль копійок) судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка подається до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: Акціонерне товариство "СЕНС БАНК" (ел. пошта ccd@sensebank.com.ua, адреса: Україна, 03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 100, ЄДРПОУ 23494714).
Відповідач: ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повний текст судового рішення складено та підписано 28 квітня 2026 року.

Суддя:     Білоус Ю. Б.