КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ 

Справа №552/3563/26 
Провадження № 2/552/2617/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.07.2026 року Київський районний суд м.Полтави в складі:
Головуючого судді – Турченко Т.В.,
При секретарі – Дмитриченковій Ю.В.,
За участю адвоката – Пономаренко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Управління майном комунальної власності міста, третя особа: Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради про встановлення факту проживання на правових підставах та визнання право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

29.04.2026 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Управління майном комунальної власності міста, третя особа: Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради про встановлення факту проживання на правових підставах та визнання право користування жилим приміщенням. В позовній заяві посилались на те, що у 1997 році, на підставі ордера ВАТ «БМУ-2 «Полтаванафтогазвидобування» їх сім`я заселилась у квартиру АДРЕСА_1 . На даний час вони вирішили приватизувати квартиру АДРЕСА_1 , проте в зв`язку з відсутністю ордеру на квартиру вони не мають змоги цього зробити. А тому просили суд встановити факт проживання на правових підставах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за ОСОБА_1 право на користування житловим приміщенням – квартирою АДРЕСА_1 з 28 жовтня 2005 року. Встановити факт проживання на правових підставах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати за ОСОБА_2 право на користування житловим приміщенням – квартирою АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 30.04.2026 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.
19.05.2026 року Управлінням майном комунальної власності міста подано до суду відзив на позовну заяву. В даному відзиві при вирішенні спору покладаються на розсуд суду.
В подальшому, 23.06.2026 року через систему «Електронний суд» представником позивача адвокатом Пономаренко В.В. подано до суду пояснення по суті позову. 
Ухвалою суду від 23.06.2026 року закрито підготовче провадження по справі.
В судове засідання позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не з`явились, про час та дату розгляду справи повідомлені належним чинам.
Представник позивачів адвокат Пономаренко В.В. в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Представник Управлінням майном комунальної власності міста в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.
Представник третьої особи КП «ЖЕО №2» ПМР в судове засідання свого представника на направило, про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином.
За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явився в судове засідання.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 є власністю Полтавської міської територіальної громади (комунальна власність).
04 серпня 1993 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який зареєстровано у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавської міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №1474.
Встановлено, що на час утворення сім`ї ОСОБА_4 вже з 01.08.1991 року працював в Орендному підприємстві «БМУ-2 «Полтаванафтогазбуд» (наказ №99-К від 30.07.1991 року). Починаючи з 01 січня 1995 року у зв`язку зі зміною організаційно-правової форми підприємства ОСОБА_4 було переведено до ВАТ «БМУ-2 «Полтаванафтогазбуд» на дільницю №12 (наказ №1-К від 01.01.1995 року).
ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_2 , про що відділом РАГС Ленінського райвиконкому м. Полтави здійснено запис в книзі актів громадянського стану про народження №233. 
У 1997 році ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було видано ордер на заселення до квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 41,2 кв.м, у складі: кімната 7, площею 14,4 кв.м, кімната 6, площею 8,3 кв.м, кухня 5, площею 7,1 кв.м, санвузол 4, площею 4,0 кв.м, коридор 3, площею 1,6 кв., вбудована шафа 2, площею 0,4 кв.м, коридор 1, площею 5,4 кв.м. 
Особовий рахунок, як основного квартиронаймача, був оформлений на ОСОБА_4 .
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10.05.2007 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було розірвано. 
У зв`язку із розірванням шлюбу, ОСОБА_4 залишив місце проживання, а саме квартиру АДРЕСА_1 , і 10.07.2007 року знявся з реєстраційного обліку. 
24.07.2007 року виконавчим комітетом Київської районної у м. Полтаві ради було прийнято рішення №420, відповідно до якого було надано дозвіл ГЖЕД №15 переоформити особовий рахунок на квартиру АДРЕСА_1 на гр. ОСОБА_1 з бувшого чоловіка ОСОБА_4 , у зв`язку зі зміною місця проживання. 
31.03.2012 року будинок АДРЕСА_2 було передано на баланс Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради, і відповідні поквартирні картки. 
Із відповіді КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради від 17.01.2022 року за вих. 49/2022 , отриманої ОСОБА_1 вбачається, що КП «ЖЕО №2» не є правонаступником бувших житлових організацій, а житловий будинок АДРЕСА_2 , переданий на його баланс лише 31.03.2012 року, а тому ордер на квартиру АДРЕСА_3 по вказаному будинку – відсутній, а саме квартира з врахуванням інформації вказаної у картці форми Б не значиться службовою. 
На даний час позивач сплачує за усі житлово-комунальні послуги по квартирі.
Разом із тим, судом встановлено, що ордер на квартиру не зберігся.
Статтею 6 ЖК Української РСР установлено, що жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків.
Відповідно до ст. 58 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.
Відповідно до виданого ордера в передбачене в ньому житлове приміщення вселяються як громадянин, що одержав ордер, так і члени його сім`ї, зазначені в ордері. Згідно п. 72 Правил квартирного обліку при вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації.
Тобто наявність реєстрації місця проживання (прописки) позивачів свідчить про вселення позивачів у квартиру АДРЕСА_1 на законних підставах та законність проживання у ній, однак письмових документів (рішення, ордеру), які підвереджують таке право не знайдено.
У частині першій статті 16 Цивільного кодексу України установлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.
Відповідно до Положення про управління майном комунальної власності міста, затвердженого рішенням п`ятої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 16.06.2016 року. Управління майном комунальної власності міста створене для реалізації державної та регіональної політики у сфері управління майном, що є власністю територіальної громади м.Полтава, та у сфері житлового законодавства.
До основних функцій Управління майном комунальної власності міста належать повноваження щодо: вчинення дій з приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Полтави відповідно до діючого законодавства України; здійснення передачі у приватну власність шляхом приватизації займаних квартир (будинків), кімнат у комунальних квартирах, що перебувають у комунальній власності міста, за рішеннями судів.
Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачає, що метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин. Приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах, та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв) державного житлового фонду на користь громадян України.
Стаття 47 Конституції України передбачає, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободта іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на житло.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно правової позиції, що висловлена у постанові Верховного Суду України №6-60 цс12 від 11 липня 2012року - у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача. Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
У Постанові Верховного Суд від 08.11.2023 у справі № 496/4525/17 визначено, що неповнолітні діти набувають прав на користування житлом лише у разі набуття такого права батьками або законними представниками. У разі втрати цього права батьками або законними представниками правові наслідки поширюються і на неповнолітніх дітей. Оскільки статус тимчасових мешканців не дає самостійного права на жиле приміщення, то діти цих осіб прав на займане житло теж не набувають, а у випадках самоправного зайняття жилого приміщення, обов`язок виселення без надання іншого жилого приміщення поширюється і на неповнолітніх дітей осіб, які його самовільно зайняли.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. 
Керуючись ст.ст.259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.
Встановити факт проживання на правових підставах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за ОСОБА_1 право на користування житловим приміщенням – квартирою АДРЕСА_1 з 28 жовтня 2005 року.
Встановити факт проживання на правових підставах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати за ОСОБА_2 право на користування житловим приміщенням – квартирою АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники справи:
Позивач –  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .
Позивач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .
Відповідач – Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради, код ЄДРПОУ 13967034, юридична адреса: м.Полтава, вул.Соборності, 36.
Третя особа - Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради, код ЄДРПОУ 13961729, юридична адреса: м. Полтава, вул. Івана Мазепи, 30.
Рішення виготовлено 06.07.2026 року.

Головуючий суддя         Турченко Т.В.