ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2026 р. 	Справа № 520/5904/26	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Бегунца А.О. , П`янової Я.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2026 (головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В.) у справі №520/5904/26
за позовом ОСОБА_1 
до  ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , треті особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_3   
про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом, в якому просив суд: 
визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у задоволенні його заяви від 30.01.2026 року та бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ненадання відповіді на його заяву від 30.01.2026 року стосовно внесення відомостей про його виключення з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, електронних систем Оберіг та Резерв+.
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 розглянути по суті його заяву від 30.01.2026 року стосовно внесення відомостей про його виключення з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, електронних систем Оберіг та Резерв+, та прийняти відповідне рішення.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2026 передано адміністративну справу №520/5904/26 на розгляд Закарпатського окружного адміністративного суду.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив її скасувати ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що звертаючись до суду позивач був зареєстрований у місті Харкові за адресою: АДРЕСА_1 , надав копію паспорту.
Зазначена ним в позові адреса є адресою для отримання поштової кореспонденції.
Отже, згідно ч.1 ст.25 КАС України позивач, будучи зареєстрованим в м. Харкові, має право вибору суду, який буде розглядати спір.
Відтак, вважає, що наявні підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції. 
Учасники справи не подали відзив на апеляційну скаргу.
Згідно ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.2 ст.312 КАС України апеляційна скарга розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Передаючи справу на розгляд іншого адміністративного суду, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач не має зареєстрованого місця проживання (перебування), а відповідачі знаходяться в м. Ужгород, Закарпатської обл., зазначена справа не підсудна Харківському окружному адміністративному суду, а підсудна Закарпатському окружному адміністративному суду.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно із п.3 ч.1 ст.4 КАС України адміністративний суд - це суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.
Отже, належним та компетентним судом у розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил інстанційної, предметної та територіальної підсудності.
Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Правила розмежування територіальної юрисдикції (підсудності) адміністративних справ встановлено параграфом 3 глави 2 КАС України.
Відповідно до ч.1 ст.25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Отже, позивачу надано право на вибір компетентного суду у справі, яким згідно з приписами процесуального законодавства може бути адміністративний суд або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або за місцезнаходженням відповідача.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема: місце проживання чи перебування фізичних осіб.
В позові позивачем зазначено адресу Київська область, с. Софіївська Борщагівка, місце знаходження відповідачів - АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .
До позову надано копію паспорта позивача, яка містить інформацію щодо реєстрації позивача з 12.10.2001 в АДРЕСА_1 (а.с.43).
Крім того, з доданої позивачем довідки переселенця 3244-5003858790, вказана адреса також є зареєстрованим місцем проживання позивача.
Доказів того, що станом на дату звернення до суду з позовною заявою ця адреса не є зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача, матеріали справи не містять.
Отже, колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо відсутності в матеріалах справи доказів реєстрації у встановленому законом порядку місця проживання позивача у м. Харкові або Харківської області, зокрема за адресою: АДРЕСА_1 .
Судом першої інстанції вживалися дії щодо отримання інформації стосовно реєстрації позивача в м. Харкові, та отримано інформацію з Єдиного державного демографічного реєстру від 20.03.2026 №2491693, що за заданими параметрами запиту особу не знайдено (а.с.49). 
Колегія суддів враховує, що положеннями ч.7 ст.171 КАС України передбачено, що якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі.
Відтак, отримавши відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру від 20.03.2026 №2491693, суд першої інстанції мав вирішити питання про відкриття провадження у справі, чого не було зроблено ним.
Також колегія суддів зазначає, що позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду, як до суду за зареєстрованим місцем проживання (м. Харків), а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави передачі справи до іншого адміністративного суду.
Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасних та необґрунтованих висновків щодо наявності підстав згідно п.2 ч.1 ст.29 КАС України передачі справи на розгляд Закарпатського окружного адміністративного суду, порушивши тим самим норми процесуального права.
Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що ст.6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно п.4 ч.1 ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Таким чином, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись ст. ст. 315, 320, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2026 у справі №520/5904/26 скасувати. 
Адміністративну справу №520/5904/26 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	А.О. Бегунц   Я.В. П`янова