Справа № 758/9945/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Блащук А.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач), про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Подільського районного суду м. Києві позовні вимоги за адміністративним позовом  ОСОБА_1 (позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач), про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задоволено, тим самим вирішено:
Скасувати постанову № 897 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.06.2025 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.
12.02.2026 позивач  ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за №758/9945/25, в якій просить суд вирішити питання розподілу судових витрат.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що має право на відшкодування в повному обсязі судових витрат як на оплату судового збору, так і на правничу допомогу адвоката, які були понесені останнім у зв`язку з розглядом його позовної заяви у суді. 
На підставі викладеного, просить ухвалити у справі додаткове рішення по справі та стягнути з відповідача на користь позивача  ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі - 1211 грн. 20 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.
Оскільки розгляд справи відбувався у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторони у судове засідання не викликалися.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Вирішуючи питання щодо відшкодування позивачеві понесених судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Частиною 3 ст.252 КАС України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Судом встановлено, що Рішенням Подільського районного суду м. Києві позовні вимоги за адміністративним позовом ОСОБА_1  (позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач), про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задоволено, тим самим вирішено:
Скасувати постанову № 897 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.06.2025 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.
Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
За змістом частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частинами 6, 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у справі є ОСОБА_1 , однак, на підтвердження витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема витрат на правову допомогу, позивач надає договір про надання правничої допомоги № 17062504 від 17.06.2025, укладений між «Центром правової допомоги» та ОСОБА_2 , та акт №17062504 приймання-передачі наданих послу до договору про надання правової допомоги/юридичних послуг № 17062504 від 23.06.2025, укладений також між «Центром правової допомоги» та ОСОБА_2 .
В свою чергу, заявник ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів на підтвердження понесених останнім витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: договору про надання правничої допомоги, укладеного між «Центром правової допомоги» та ОСОБА_1 , рахунку-фактури, акту виконаних робіт та доказів оплати рахунку з зазначенням суми витрат на правничу допомоги.
Понесення позивачем судових витрат по сплаті судового збору підтверджується платіжною інструкцією від 23.06.2026 про сплату судового збору у сумі 1 211,20 грн, які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.
З урахуванням наведеного суд вважає, що заява позивача про стягнення з відповідача у даній справі витрат на правничу допомогу, підлягає часковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5-7, 77, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
Заяву  ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач), про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, - задовольнити часково.
Стягнути з  ІНФОРМАЦІЯ_1 на корить ОСОБА_1  судовий збір та судові витрати у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн., 20 коп.
В іншій частині вимог, викладених у заяві про укладення додаткового рішення - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або проголошення постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код ЄДРПОУ/РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;
відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ - НОМЕР_2 .

Суддя           А.М.Блащук