КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа: № 363/2423/25 Головуючий у суді першої інстанції: Олійник С.В.
Провадження № 33/824/3621/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Балацька Г.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року	м. Київ	

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Ольшевського І.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 28 травня 2025 року стосовно

ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 1.000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17.000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановою суду визнано доведеним те, що 25.04.2025 о 20 год. 10 хв. в с. Глібівка Вишгородського р-ну Київської обл., по вул. Холодкова, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "NISSAN", д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. 
Огляд проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки зі згоди водія за допомогою приладу "Драгер 6820" в присутності двох свідків, результат позитивний 2.11 ‰.
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішення суду, захисник Ольшевський І.О. в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану постанову в частині позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а в іншій частині залишити без змін.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, захисник посилається на те, що, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясовано обставини справи, а також висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема не враховані обставини визнання вини водія та посилання, щодо зменшення покарання на підставі ст. 294 КУпАП та КПК України в частині позбавлення права керування транспортними засобами.
Посилається на ст.ст. 23, 24, 33 КУпАП, ст.ст. 8, 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про міжнародні договори", положення Європейської Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" та практику ЄСПЛ в контексті того, що КУпАП має кримінально-правовий характер, а дорожньо-транспортні правопорушення підпадають під визначення "кримінального обвинувачення".
Зазначає, що позбавлення права керування транспортними засобами також розглядається Європейським Судом як кримінально-правова санкція, відтак, з огляду на ст. 33 КУпАП та відсутність в КУпАП норми, яка б передбачала накладення адміністративного стягнення нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією певної статті, слід застосувати, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, норми КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом та застосувати аналогію права.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, зокрема щодо визнання обставин, встановлених судом першої інстанції стосовно винуватості ОСОБА_1 , та оскарження постанови суду першої інстанції лише в частині призначення покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, перевіривши матеріали справи, дослідивши апеляційну скаргу, переглянувши диски з відеозаписами досліджуваних подій, слід дійти наступних висновків.

Суд першої та апеляційної інстанцій розглядає обставини вчиненого правопорушення, що визнані судом доведеними в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, за доводами, означеними в апеляційній скарзі, з урахуванням позиції сторони захисту в суді апеляційної інстанції, - на виконання вимог ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. 
Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом першої інстанції дотримано вказаних вимог закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення, складеним стосовно ОСОБА_1 , винність якого у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України за обставин, викладених в постанові, підтверджується дослідженими і оціненими у сукупності доказами в справі.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Згідно з п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 311849 від 25.04.2025, в зазначений день о 20 год. 10 хв. в с. Глібівка Вишгородського р-ну Київської обл., по вул. Холодкова, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "NISSAN", д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. 
Огляд проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки зі згоди водія за допомогою приладу "Драгер 6820" в присутності двох свідків, результат позитивний 2.11 ‰.
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, в силу ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, а саме - інспектором Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції Собком С.М. 
Також матеріали справи містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та тест-чек № 741 від 25.04.2025 із приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6820 (а.п. 2-3).
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається повне дотримання працівниками поліції вимог інструкції щодо проведення огляду на стан сп`яніння з використанням технічних засобів.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 суддею місцевого суду за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є правильною.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладене з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає об`єктивно необґрунтованими, надуманими та неспроможними, а винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - доведеною наявними в справі належними й допустимими доказами, які будь-яких сумнівів у їх недостовірності не викликають.

Зокрема, твердження апеляційної скарги про необхідність застосування аналогії закону, зокрема, ст. 69 КК України, суперечить вимогам ч. 4 ст. 3 КК України, якою заборонено застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією.

Також, слід звернути увагу на те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відноситься до військових адміністративних правопорушень, і воно вчинене ОСОБА_1 як учасником дорожнього руху, тому доводи захисника про складання протоколу про адміністративне правопорушення не уповноваженою на те особою є безпідставними ще й за тим, що відповідно до ст. 15 КУпАП За порушення, зокрема, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП - відповідає меті адміністративного стягнення та загальним засадам його накладення у відповідності до положень ст. 23 КУпАП.

У рішенні по справі "О?Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. 
Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вкотре законодавством України посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що покладає на водіїв і додаткові зобов`язання під час дії воєнного стану, введеногоз 24.02.2022 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 "Про введення воєнного станув Україні", що набравчинності одночасно з набраннямчинності Закону України "Прозатвердження Указу Президента "Провведення воєнного стану вУкраїні" № 2102-ІХ від24.02.2022, з подальшим його продовженням.

А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння за обставин, встановлених судом, та визначена судом першої інстанція міра покарання буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що є ефективним.

За підсумками, апеляційна скарга захисника Ольшевського І.О. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника Ольшевського І.О. залишити без задоволення, а постанову Вишгородського районного суду Київської області від 28 травня 2025 року стосовно  ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О. Балацька