ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/374/26 Справа № 695/5227/25 Категорія: ч. 1 ст. 163-1 КУпАП 	Головуючий у І інстанції Ушакова К. М.   Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 травня 2026 року          м. Черкаси 

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисниці Литвиненко Я.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 січня 2026 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 85 гривень.
Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 665 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №467/34-00-07-01 від 18 листопада 2025 року, за результатами документальної позапланової виїзної перевірки СТОВ «ПРИДНІПРОВСЬКИЙ КРАЙ», головний бухгалтер ОСОБА_1 вчинила правопорушення: вимог п. 2 ст. 6, ст. 9 Закону України №996, п.п. 1.2, 2.1, 2.2, 2.4 Положення №88, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1 ст. 198 ПК України, п. 200.1 ст. 200, абз. «б» та «в» п. 200.4 ст. 200, п. 200.1.3 ст. 200 1 розділу V ПК України, Порядку №21; завищено суми від?ємного значення (ряд. 21 Декларації) у розмірі 7603827,00 грн.; суму від?ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200.1.3 ст. 200 1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 - рядок 19.1), яка підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 20.2.1 + рядок 20.2.2) на рахунок платника у банку Декларації) на 8212923,00 грн. у т.ч.: квітень 2025 року у розмірі 4557848,00 грн.; травень 2025 року у розмірі 3655075,00 грн.: пп. 141.4.2 п.141.4 ст. 141 ПК України, ст. 7 та ст. 10 Конвенції між Україною і Королівством Нідерландів про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і майно, у частині неутримання та не перерахування до бюджету податку за ставкою 15% від суми сплаченого доходу нерезиденту, в результаті чого занижено податок на прибуток іноземних юридичних осіб в сумі 103448876,00 грн. 

В апеляційній скарзі представниця Литвиненко Я.С. просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження щодо ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.
У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження посилається на те, що вона через неналежне повідомлення не була присутньою у судовому засіданні. Про існування оскаржуваної постанови стало відомо лише 14 квітня 2026 року.
Вважає вищевказану постанову незаконною та такою, що винесена з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, при неповному з`ясуванню судом усіх фактичних обставин справи. Стверджує, що суд не дослідив, та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам.
На думку апелянта, суд першої інстанції не взяв до уваги, що посадова особа, яка склала протокол дійшла завчасного висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Зазначає, що на підставі наказів Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - Управління)від 06.08.2025 року № 195 та від 29.09.2025 № 251 у періоді з 28.08.2025 по 30.10.2025 проведено документальну планову виїзну перевірку сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИДНІПРОВСЬКИЙ КРАЙ» (код ЄДРПОУ 252073636) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх податків та зборів, передбачених Податковим кодексом України (далі - ПК), а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи за період діяльності з 01 квітня 2019 року по 30 червня 2025 року та з питань оподаткування доходів отриманих нерезидентами, із джерелом їх походження з України за період діяльності з 01 січня 2018 року по 30 червня 2025 року. Результати перевірки задокументовані в акті «Про результати документальної планової виїзної перевірки СТОВ «ПРИДНІПРОВСЬКИЙ КРАЙ» (далі-Акт перевірки).
Акт перевірки підписано Товариством із запереченнями, які були направлені на адресу Управління.
Зауважує, що на підставі Акту перевірки посадової особою Управління прийняті: 
-податкове повідомлення-рішення №88234000701 від 05.12.2025 (форми «В1») - з ПДВ (щодо зменшення суми бюджетного відшкодування в розмір 212 923 та застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 2 053230,75 грн) ППр №88334000701 від 05.12.2025 (форми «В4») (щодо зменшення суми від`ємного значення з податку на додану вартість всього на суму 7 603 827 грн.);
- податкове повідомлення-рішення № 885/34-00-23/25207363 від 05.12.2025 форми «Д») (щодо збільшення зобов`язань по податку на прибуток іноземних юридичних осіб на 103 448 876 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій на 25 862 219 грн) - рішення №884/34000701 від 05.12.2025 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску (на суму 3 292,64 грн).
Відзначає, що вищевказані податкові повідомлення-рішення №88234000701 від 05.12.2025 (форми «В1»), №88334000701 від 05.12.2025 (форми «Ва») та №»885/34-00-23/25207363 від 05.12.2025 (форми «Д») разом з Актом перевірки оскаржувалися в адміністративному порядку до Державної податкової служби України. Проте, рішенням про результати розгляду скарги вих. № 3931/6/99-00-06-01-01-06 від 16.02.2025 Державною податковою службою України скаргу платника податків залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення №88234000701 від 05.12.2025 (форми «В1»), №88334000701 від 05.12.2025 (форми «В4») та №885/34-00- 23/25207363 від 05.12.2025 (форми «Д») залишено без змін.
Після адміністративного оскарження, СТОВ «ПРИДНІПРОВСЬКИЙ КРАЙ» звернулося з адміністративним позовом до Черкаського окружного адміністративного суду. 
Водночас з п. 56.15. ст. 56 ПК, скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.
Таким чином, на думку апелянта, суддя безпідставно встановив вину лише на підставі спірного протоколу та акту, який не є рішенням суб`єкта владних та не має нормативного характеру не є актом індивідуальної дії.
Вважає, що акт перевірки не може слугувати належним та допустимим доказом вини ОСОБА_2 , оскільки не є юридичною формою рішення податкового органу. Сам по собі цей Акт не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню, а тому акт перевірки не є належним та допустимим доказом.
Також зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу, що при зазначенні в протоколі про адміністративне правопорушення суті адміністративного правопорушення необхідно не лише вказувати факт порушення порядку ведення податкового обліку і його наслідки, але й зазначати, чи є відповідне порушення наслідком невиконання особою своїх службових обов`язків, встановивши, коли і ким такі службові обов`язки для неї були визначені. За таких обставин, вказаний протокол про адміністративне правопорушення та акт перевірки не є беззаперечними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1
Вказує на те, що з моменту інкримінованого вчинення правопорушення вже пройшли строки притягнення до адміністративної відповідальності.

Апеляційна скарга на постанову судді подана після закінчення 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. Однак клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження містить посилання на обставини, які є поважними, у зв`язку з чим вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді.

Вислухавши пояснення захисниці Литвиненко Я.С. в інтересах ОСОБА_1 , представника Бойка С.Г. в інтересах СТОВ «ПРИДНІПРОВСЬКИЙ КРАЙ», які підтримали апеляційну скаргу, надавши тотожні з нею доводи, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що скарга підлягає задоволенню, з таких підстав. 

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 , будучи посадовою особою: головним бухгалтером СТОВ «ПРИДНІПРОВСЬКИЙ КРАЙ», вчинила правопорушення: вимог п. 2 ст. 6, ст. 9 Закону України №996, п.п. 1.2, 2.1, 2.2, 2.4 Положення №88, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1 ст. 198 ПК України, п. 200.1 ст. 200, абз. «б» та «в» п. 200.4 ст. 200, п. 200.1.3 ст. 200 1 розділу V ПК України, Порядку №21; завищено суми від`ємного значення (ряд. 21 Декларації) у розмірі 7603827,00 грн.; суму від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200.1.3 ст. 200 1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 - рядок 19.1), яка підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 20.2.1 + рядок 20.2.2) на рахунок платника у банку Декларації) на 8212923,00 грн. у т.ч.: квітень 2025 року у розмірі 4557848,00 грн.; травень 2025 року у розмірі 3655075,00 грн.: пп. 141.4.2 п.141.4 ст. 141 ПК України, ст. 7 та ст. 10 Конвенції між Україною і Королівством Нідерландів про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і майно, у частині неутримання та не перерахування до бюджету податку за ставкою 15% від суми сплаченого доходу нерезиденту в результаті чого занижено податок на прибуток іноземних юридичних осіб в сумі 103448876,00 грн. 
Наведене знайшло своє відображення в протоколі про адміністративне правопорушення.
У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.
Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП наступає за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, як в ньому зазначено, стало завищено суми від`ємного значення (ряд. 21 Декларації) у розмірі 7603827,00 грн.; суму від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200.1.3 ст. 200 1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 - рядок 19.1), яка підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 20.2.1 + рядок 20.2.2) на рахунок платника у банку Декларації) на 8212923,00 грн. у т.ч.: квітень 2025 року у розмірі 4557848,00 грн.; травень 2025 року у розмірі 3655075,00.
Отже можливо зробити висновок, що ОСОБА_1 інкримінується порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку.
Висновок про вчинення вказаного адміністративного правопорушення посадова особа ДПС зробила на підставі висновків Акту, згідно з яким при декларуванні за грудень 2021 року у Декларації від`ємного значення з податку на додану вартість у розмірі 1651893 гррн встановлено порушення ТОВ «Продсільпром» пп.44.1 ст.44, п. 198.1, ст.198 ПК, в наслідок чого було завищено суму від`ємного значення з податку на додану вартість у розмірі 7603827,00 грн.; суму від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200.1.3 ст. 200 1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 - рядок 19.1), яка підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 20.2.1 + рядок 20.2.2) на рахунок платника у банку Декларації) на 8212923,00 грн. у т.ч.: квітень 2025 року у розмірі 4557848,00 грн.; травень 2025 року у розмірі 3655075,00 грн.: пп. 141.4.2 п.141.4 ст. 141 ПК України, ст. 7 та ст. 10 Конвенції між Україною і Королівством Нідерландів про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і майно, у частині неутримання та не перерахування до бюджету податку за ставкою 15% від суми сплаченого доходу нерезиденту в результаті чого занижено податок на прибуток іноземних юридичних осіб в сумі 103448876,00 грн.
Апеляційний суд відзначає, що цей акт складається з 135 сторінок. Утім посадова особа, уповноважена до складання протоколу про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи долучив перші дві та останні дві стороні Акту перевірки, з яких неможливо встановити, які ймовірні порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку допустила ОСОБА_1 .
Пункт 44.1 статті 44 ПК встановлює, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.
Пункт 200.1 ст. 200 ПК абз. «б» та «в» розкриває порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.
Стаття 198 (пп. 198.1) ПК визначають порядок визначення, нарахування податкового кредиту.
Пункт 141.4 ст. 141 ПК встановлює особливості оподаткування нерезидентів.
Пункти 1.2, 2.1, 2.2., 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, розкривають терміни, які вживаються в цьому Положенні: первинні документи та регістри бухгалтерського обліку (облікові регістри); що є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій; вимоги до первинних документів.
Пункт 2 статті 6, статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» формулюють питання щодо здійснення регулювання питань методології бухгалтерського обліку та фінансової звітності; підстави для бухгалтерського обліку господарських операцій, котрими є первинні документи та вимоги до них.
Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 затверджено форм та Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість.
На наведені нормативно-правові акти є покликання у протоколі про адміністративне правопорушення, котрі, на переконання посадової особи Управління, порушила ОСОБА_1 .
Утім, суддя місцевого суду встановивши, що ОСОБА_1 порушила встановлений законом порядок ведення податкового обліку, не звернув увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутній опис обставин, встановлений при розгляді справи та висновки в чому саме полягає порушення особою встановленого законом порядку ведення податкового обліку. Заразом суд відтворив у постанові лише дані протоколу про адміністративне правопорушення, не встановивши, які порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку були допущені.
Разом апеляційний суд відзначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказана суть правопорушення, оскільки не зазначені конкретні дії ОСОБА_1 , які б свідчили про ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку, а відтак протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
Вказане свідчить про те, що суддя всупереч положенням п.2 ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, не перевірив чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. 
З доводів апеляційної скарги випливає, що на підставі проведеної перевірки щодо своєчасності і достовірності, повноти нарахування та сплати усіх податків та зборів, передбачених ПК були прийняті податкові повідомлення-рішення:
- №88234000701 від 05.12.2025 (форми «В1») - з ПДВ (щодо зменшення суми бюджетного відшкодування в розмір 212 923 та застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 2 053230,75 грн) ППр №88334000701 від 05.12.2025 (форми «В4») (щодо зменшення суми від`ємного значення з податку на додану вартість всього на суму 7 603 827 грн.);
- № 885/34-00-23/25207363 від 05.12.2025 форми «Д») (щодо збільшення зобов`язань по податку на прибуток іноземних юридичних осіб на 103 448 876 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій на 25 862 219 грн) - рішення №884/34000701 від 05.12.2025 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску (на суму 3 292,64 грн).
Вищевказані податкові повідомлення-рішення №88234000701 від 05.12.2025 (форми «В1»), №88334000701 від 05.12.2025 (форми «Ва») та №»885/34-00-23/25207363 від 05.12.2025 (форми «Д») разом з Актом перевірки оскаржувалися в адміністративному порядку до Державної податкової служби України 
Після адміністративного оскарження, СТОВ «ПРИДНІПРОВСЬКИЙ КРАЙ» звернулося з адміністративним позовом до Черкаського окружного адміністративного суду. 
На теперішній час податкові повідомлення-рішення №№88234000701 від 05.12.2025 та № 885/34-00-23/25207363 від 05.12.2025, якими зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 660 264,00 грн. є неузгодженим (п. 56.15. ст. 56 ПК). 
Отже жодні об`єктивні, підтверджені дані, які б на час винесення постанови та апеляційного розгляду свідчили про порушення ОСОБА_1 вимог податкового обліку і доводили її винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1631 КУпАП, у справі відсутні.
Таким чином, оскаржувана постанова судді, як така, що прийнята внаслідок неправильного застосування суддею норми матеріального права та порушення норм процесуального права, підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, а відтак апеляційна скарга захисниці підлягає задоволенню. 
Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ

Поновити захисниці Литвиненко Я.С. в інтересах ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 січня 2026 року.
Апеляційну скаргу захисниці Литвиненко Я.С. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 січня 2026 року про накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП – скасувати.
Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова набирає чинності негайно після її винесення та оскарженню не підлягає. 

Суддя Люклянчук В.Ф.