Справа № 539/3094/26
Провадження № 3/539/522/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року місто Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Рудалєва Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 173-2, Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, роз`яснено, -

УСТАНОВИЛА:
25 квітня 2026 року близько о 00 години 30 хвилин, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно колишньої дружини громадянки ОСОБА_2 повторно протягом року, а саме: словесно ображав та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю.
Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 (далі – Протокол) складено 24 червня 2026 року інспектором СПДН ВП Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, старшим лейтенантом поліції Борщуном Василем Віталійовичем.
Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною третьою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (станом на дату вчинення правопорушення)(далі – КУпАП). ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 КУпАП (постанова Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 квітня 2026 року у справі №539/1118/26).
Крім того, 29 травня 2026 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно колишньої дружини громадянки ОСОБА_2 , а саме: словесно ображав та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю. Правопорушення вчинено повторно протягом року, оскільки постановою Лубенського міськрайонного суду від 02 квітня 2026 року у справі №539/1118/26 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою та частиною другою статті 173-2 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 (далі – Протокол) складено 24 червня 2025 року інспектором СРПП ВП Лубенського РВП, лейтенантом поліції Кривенко Н.В.
Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною третьою статті 173-2 КУпАП.
Адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 надійшли до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області 29 червня 2026 року та були призначені до розгляду на 01 липня 2026 року.
Оскільки провадження щодо притягнення до відповідальності однієї і тієї ж особи перебувають у одного судді та призначені до розгляду одночасно, вказані вище справи об`єднані в одне провадження постановою суду від 01 липня 2026 року.
В судовому засіданні, призначеному на 01 липня 2026 року, ОСОБА_1 свою вину визнав, у скоєних правопорушеннях розкаявся. 
Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.
Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 173-2 КУпАП підтверджується: 
1) Поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 25 квітня та 29 травня 2026 року, яка зазначила про те, що її колишній чоловік ОСОБА_1 приходить до неї додому, вчиняє сварки, ображає її нецензурними словами та погрожує фізичною розправою;
2) Письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 24 червня 2026 року, в яких він зазначив, що дійсно 29 квітня та 29 травня він, перебуваючи в нетверезому стані приходив до своєї колишньої дружини ОСОБА_2 .. При цьому у них виникла сварка, під час якої він на неї кричав та погрожував фізичною розправою;
3) Формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, складеною інспектором СПДН ВП Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, старшим лейтенантом поліції Борщуном Василем Віталійовичем 22 травня 2026 року.
З урахуванням викладеного, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 173-2 КУпАП, доведена повністю.
Відповідно до статті 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Як визначено частиною третьою статті 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства тягне за собою накладення штрафу від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від трьох до п`ятнадцяти діб.
Згідно з частиною другою статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 173-2 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчинених адміністративних правопорушень та заходом державного примусу, враховуючи особу правопорушника, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції частини третьої статті 173-2 КУпАП, у виді штрафу. 

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у пункті 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
З огляду на вищевказане, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшла висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 173-2 КУпАП та вважає за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) гривень 00 (нуль) копійок.
Окрім того, відповідно до положення статті 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».
Частиною шостою статті 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та частиною шостою статті 21-8 Закону України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків» кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.
З огляду на досліджені матеріали справи та встановлені обставини, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, з метою унеможливлення у майбутньому вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, зміни його насильницької поведінки, формування нової неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках зі своїми рідними та близькими, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, враховуючи повторність вчинення останнім правопорушення пов`язаного з вчиненням домашнього насильства, вважаю за необхідне одночасно вирішити питання про направлення ОСОБА_1 , в порядку статті 39-1 КУпАП на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 40-1, 173-2, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 5 Закону України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) гривень 00 (нуль) копійок.
На підставі частини другої статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови, органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 2040 (дві тисячі сорок) гривень 00 (нуль) копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок. 
Направити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, в порядку, визначеному статею 39-1 КУпАП, до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" строком на 3 (три) місяці. 
Роз`яснити ОСОБА_1 , що в разі неявки для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, зобов`язані надати протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів. Притягнення кривдника до відповідальності за не проходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в порядку, визначеному статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Строк пред`явлення документа до виконання 3 місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Лубенського міськрайонного суду 
Полтавської області Л.В. Рудалєва