Справа № 560/21910/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

02 червня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом від 03.01.2026 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просять: 1) визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо видачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби, викладену у листі від 27 листопада 2025 за №10/1/14652; 2) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 видати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби, відповідно до форми і порядку, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби" від 28.05.1993 №379 (арк. спр. 67-79).
В обґрунтування позовним вимог зазначено, що відповідач протиправно відмовив у видачі позивачам посвідчення «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісті під час проходження військової служби» з посиланням на те, що посвідчення не видається, коли військовослужбовець помер внаслідок вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння. Смерть ОСОБА_4 настала під час проходження ним військової служби, що підтверджується доданими до позовної заяви документами. При цьому, жодним документом не встановлено причинного зв`язку між наявністю етилового (винного) алкоголю в крові ОСОБА_4 та настанням його смерті.
Відповідно до ухвали від 12.01.2026 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (арк. спр.81).
Відповідач надав до суду відзив на позов, в якому вказує, що оскільки у Висновку експерта № 119 Хмельницького бюро судово-медичної експертизи в крові солдата ОСОБА_4 виявлено спирт етиловий (винний) 0.65% проміле в крові тому згідно п. 11 Порядку 379 відсутні підстави для видачі посвідчення членам сім`ї померлого ОСОБА_4 .
Ухвалою суду від 28.05.2026 позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , залишено без руху.
Згідно з ухвалою суду від 02.06.2026 продовжено розгляд справи №560/21910/25 за правилами спрощеного позовного провадження.
Встановивши обставини (факти), якими сторони пояснюють вимоги та заперечення, оцінивши надані учасниками справи докази, беручи до уваги норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд робить такі висновки, враховуючи наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер у зв`язку з механічною асфіксією внаслідок аспірації шлункового вмісту у дихальні шляхи, що підтверджується висновком лікарського свідоцтва про смерть №5147 від 14.01.2023, виданого Хмельницьким обласним бюро судово-медичної експертизи (арк. спр. 21).
17.01.2023 Полонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції видане свідоцтво про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 17.01.2023 (арк. спр. 20).
ОСОБА_1 , є матір`ю померлого військовослужбовця ОСОБА_4 , ОСОБА_2 є дружиною померлого військовослужбовця ОСОБА_4 , а неповнолітня ОСОБА_3 є донькою померлого військовослужбовця ОСОБА_4 .
Згідно з витягом з протоколу засідання 11 регіональної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №1263 від 17.04.2023 механічна асфіксія, стороннє тіло в дихальних шляхах, аспірація шлункового вмісту, отримані 14.01.2023 ОСОБА_4 під час проходження військової служби, послужили причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_2 , виданим 14.01.2023 Хмельницьким обласним бюро судово-медичної експертизи, та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 17.01.2023 Полонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Травма та причина смерті, Так, пов`язана з проходженням військової служби (арк. спр. 39). 
Позивачі в лютому 2023 року звернулись до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про направлення документів до Міністерства оборони України для призначення та виплати їм одноразової грошової допомоги. 
08.05.2024 постановою заступника керівника Шепетівської окружної прокуратури скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження №12023244000000092 у зв`язку з виникненням необхідності проведення додаткової судово-медичної експертизи (арк. спр. 26). 
Висновком експерта №119 від 24.05.2024 на підставі даних висновку експерта №114 від 14.01.2023-13.02.2023 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_4 встановлено, крім іншого, що при судово-токсикологічній експертизі крові з трупа ОСОБА_4 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості 0,65% (проміле). Не виявлені: метиловий спирт, пропіловий, бутіловий, аміловий спирти та їх ізомери. Прямого причинно-наслідкового зв`язку між вживанням алкоголю та настанням смерті не вбачається (арк. спр. 28-34). 
В червні 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , звернулись до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявами для призначення і виплати одноразової грошової допомоги. 
За результатами розгляду звернення комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, прийняте рішення №30/в від 08.11.2024, яким у призначенні одноразової грошової допомоги відмовлено.
Підставою для відмови вказано те, що відповідно до висновку №14 Хмельницького бюро судово-медичної експертизи від 13.02.2023 в крові померлого виявлено етиловий спирт у концентрації 0,65%. При судово-токсикологічній експертизі в крові та сечі було виявлено медичний препарат "Діазепам". Згідно з постановою про закриття кримінального провадження від 12.06.2024 №12023244000000092 наявність в зразках крові та сечі значної кількості препарату "Діазепам" могло спричинити побічну дію у вигляді нудоти та блювання, що стало причиною настання нещасного випадку та смерті. Згідно зі статтею 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення дій у стані алкогольного або токсичного сп`яніння. 
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.04.2025 по справі №560/19795/24 (далі Рішення суду по справі №560/19795/24) адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом №30/в від 08.11.2024, про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Зобов`язано Міністерство оборони України (в особі уповноваженої комісії) повторно розглянути заяви з доданими документами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги членам сім`ї ОСОБА_4 : ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , з урахуванням висновків суду, що викладені у цьому рішенні, та прийняти рішення відповідно до вимог закону та наданих повноважень. У задоволенні решти вимог позову - відмовлено.
Витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 23 жовтня 2025 року №32/с, затвердженим заступником Міністра оборони України 27 жовтня 2025 року, прийнято рішення, яким призначено одноразову грошову допомогу матері, дружині, сину та дочці померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок травми, пов`язаної з проходженням військової служби, старшого лейтенанта ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 17.01.2023 - в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть (2023), в сумі 1342000 (Один мільйон триста сорок дві тисячі) грн. 00 коп. у рівних частках кожному (арк. спр. 16).
Рішенням суду по справі №560/19795/24 встановлено, що відповідачем не надано належних доказів, що старший лейтенант ОСОБА_4 вчинив будь-які дії, наслідком чого стала його смерть. Як зазначено вище, смерть настала внаслідок механічної асфіксії внаслідок аспірації шлункового вмісту. Крім того, витягом з протоколу засідання 11 регіональної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №1263 від 17.04.2023 встановлено, що причина смерті, Так, пов`язана з проходженням військової служби. Інших підстав для відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у рішенні Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням виплати одноразової грошової допомоги, не наведено. Підставою для відмови вказано те, що відповідно до висновку №14 Хмельницького бюро судово-медичної експертизи від 13.02.2023 в крові померлого виявлено етиловий спирт у концентрації 0,65%. При судово-токсикологічній експертизі в крові та сечі було виявлено медичний препарат "Діазепам". Згідно з постановою про закриття кримінального провадження від 12.06.2024 №12023244000000092 наявність в зразках крові та сечі значної кількості препарату "Діазепам" могло спричинити побічну дію у вигляді нудоти та блювання, що стало причиною настання нещасного випадку та смерті. Згідно зі статтею 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення дій у стані алкогольного або токсичного сп`яніння. Водночас, сам факт перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння на час настання смерті не визначається вказаними нормами як підстава для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.
15 вересня 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 звернулись до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявами про видачу посвідчень членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби зокрема у зв`язку із смертю військовослужбовця ОСОБА_4 який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Листом ІНФОРМАЦІЯ_6 від 21.10.2025 №2/5856 повідомлено, що листом ІНФОРМАЦІЯ_1 № 10/1/12313 від 01.10.2025 матеріали заяви повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_6 із посиланням на Постанову Кабінету Міністрів від 28 травня 1993 року № 379 «Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби», щодо підстави видачі посвідчення (арк. спр. 11).
19 листопада 2025 року позивачі повторно звернулись до ІНФОРМАЦІЯ_6 із проханням переглянути заяву про отримання посвідчення.
Листом від 27 листопада 2025 року №10/1/14652 ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовив позивачам у видачі посвідчень «Члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) під час проходження військової служби» в зв`язку з тим, що відповідно до пункту 11 Порядку визначеного видачі посвідчень членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 28 травня 1993 року № 379 «Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби», зазначається, що посвідчення не видається в тому разі, коли військовослужбовець загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби внаслідок вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення або коли загибель (смерть) військовослужбовця сталася внаслідок вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння чи навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження (арк. спр. 13).
Позивачі, вважаючи порушеними їх права, звернулися з позовом до суду.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей врегульовані Законом України від 20.12.1991 №2011-XII “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” (далі - Закон №2011-ХІІ).
Згідно із статтею 1 Закону №2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону №2011-XII дія цього Закону поширюється, зокрема, на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Частиною 2 статті 3 Закону №2011-XII встановлено, що дія Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві внаслідок вчинення ними кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження.
Нормами частини 3 статті 16 Закону №2011-XII визначено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Згідно з частиною 4 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:
1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);
2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;
3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);
4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;
5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Відповідно до частини 6 статті 18 Закону №2011-XII вдова (вдівець), батьки загиблого або померлого військовослужбовця, а також дружина (чоловік), у разі якщо вона (він) не взяла (не взяв) інший шлюб, та її (його) неповнолітні діти або повнолітні діти - особи з інвалідністю з дитинства, батьки військовослужбовця, який пропав безвісти під час проходження військової служби, мають право на пільги, передбачені цим Законом.
Порядок роботи із забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби та членів сімей військовослужбовців, які померли, загинули або пропали безвісти чи безвісно відсутні (далі - члени сімей померлих військовослужбовців), здійснюється відповідно до Інструкції з організації роботи із забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 31.12.2014 №937 (далі - Інструкція №937).
Пункт 4.16 розділу IV Інструкції №937 визначає, що членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби (у тому числі членам сімей військовослужбовців строкової служби), видається посвідчення члена сім`ї (батька, матері, дружини, чоловіка або дитини) військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, у порядку, установленому постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 1993 року № 379 "Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби".
Згідно з частиною 13 статті 14 Закону №2011-XII особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення. Форма та порядок видачі посвідчень встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 2 - 4 Порядку видачі посвідчень членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.1993 №379 (далі - Порядок №379), посвідчення є документом, що підтверджує статус члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, на підставі якого надаються пільги, гарантії та компенсації, встановлені для таких осіб Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". 
Підставою для видачі посвідчення є: витяг із наказу про виключення військовослужбовця із списків особового складу у зв`язку із смертю, визнанням його судом безвісно відсутнім чи оголошення померлим або копія такого наказу; свідоцтво про смерть військовослужбовця або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім; документ про причини та обставини смерті військовослужбовця (відповідний наказ (витяг із наказу), акт проведення розслідування, довідка про обставини травми (поранення, контузія, каліцтво) тощо), який підтверджує, що військовослужбовець загинув (помер) не внаслідок вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення або що загибель (смерть) сталася не внаслідок вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння чи навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження; постанова військово-лікарської комісії (крім випадків, коли військовослужбовець пропав безвісти). 
Посвідчення видаються батькам, дружині (чоловіку) у разі, коли вона (він) не взяла (не взяв) інший шлюб, дітям, які не досягли повноліття, або повнолітнім дітям - особам з інвалідністю з дитинства військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти (і за рішенням суду визнані безвісно відсутніми) під час проходження військової служби.
Зі змісту викладених норм законодавства слідує, що в разі смерті військовослужбовця під час проходження військової служби, члени сімей військовослужбовців мають право на пільги, гарантії та компенсації, а також на отримання посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців.
При цьому, Порядок №379 не має розширеного тлумачення підстав, як для видання, так і відмови у видачі посвідчення, окрім як загибелі (смерті) чи пропажі безвісти під час проходження військової служби військовослужбовця.
Таким чином, визначальним є проходження військовослужбовцем військової служби та настання в даний проміжок часу відповідної події, як то загибелі (смерті) чи пропажі безвісти.
Згідно з пунктом 5 Порядку №379 для отримання посвідчення особа із числа зазначених у пункті 4 цього Порядку (далі - заявник) звертається особисто або через свого представника із заявою (в довільній формі) до: 
територіального центру комплектування та соціальної підтримки - про видачу посвідчення члена сім`ї військовослужбовця Збройних Сил або Держспецтрансслужби, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби; 
уповноваженого структурного підрозділу (органу), на який покладаються функції з видачі посвідчень (далі - уповноважений орган) - про видачу посвідчення члена сім`ї військовослужбовця СБУ, Управління державної охорони, Служби зовнішньої розвідки, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Національної гвардії, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби.
Відповідно до пункту 6 Порядку №379 у заяві зазначаються прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка звертається для отримання посвідчення, спосіб комунікації (поштова адреса та/або адреса електронної пошти, номер телефону), сімейні (родинні) відносини із військовослужбовцем, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, військове звання такого військовослужбовця, його прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), військове формування, у списках особового складу якого він/вона перебував/перебувала на дату смерті/зникнення безвісти.
Разом із заявою подаються: копія документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус (за наявності технічної можливості доступу до відомостей про зазначені документи стосовно заявника копії таких документів заявником не подаються); документи, що підтверджують сімейні (родинні) відносини із військовослужбовцем, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, витяг із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження або шлюб); фотокартка члена сім`ї (крім дітей, які не досягли повноліття) розміром 2,5 х 3,5, де зображення обличчя має складати 65 - 70 відсотків фото; висновок медико-соціальної експертної комісії щодо повнолітньої дитини військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, про визнання її особою з інвалідністю з дитинства; рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, селищної, сільської, районної в місті (у разі утворення) ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування, влаштування у прийомну сім`ю або дитячий будинок сімейного типу (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, чи влаштування їх у прийомну сім`ю або дитячий будинок сімейного типу).
Згідно із пунктом 7 Порядку №379 для проведення перевірки інформації про військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, членів його сім`ї Міноборони, МВС, СБУ, Управління державної охорони, Служба зовнішньої розвідки, Адміністрація Держспецзв`язку мають право отримувати інформацію з державних реєстрів шляхом надання безпосереднього доступу, електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до пункту 9 Порядку №379 посвідчення видається протягом 30 календарних днів з дня надходження відповідної заяви з усіма необхідними документами.
Згідно з пунктом 11 Порядку №379 посвідчення не видається в тому разі, коли військовослужбовець загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби внаслідок вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення або коли загибель (смерть) військовослужбовця сталася внаслідок вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння чи навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.
З огляду на викладене, положення Закону №2011-XII, Порядку №379 не поширюються, зокрема, на членів сім`ї військовослужбовця, у разі коли він помер під час проходження військової служби внаслідок вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення або коли загибель (смерть) військовослужбовця сталася внаслідок вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння чи навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.
Суд встановив та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до протоколу засідання 11 регіональної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №1263 від 17.04.2023 механічна асфіксія, стороннє тіло в дихальних шляхах, аспірація шлункового вмісту, отримані 14.01.2023 ОСОБА_4 під час проходження військової служби, послужили причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть №5147, виданим 14.01.2023 Хмельницьким обласним бюро судово-медичної експертизи. Травма та причина смерті, Так, пов`язана з проходженням військової служби. 
Згідно з пунктами 1.1, 1.3 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (далі - Положення №402), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.
Відповідно до пункту 21.30 розділу І Положення №402 (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), що зумовило безпосередню, основну причину смерті, приймається в одному із формулювань, вказаних у пунктах 21.5, 21.6 розділу II цього Положення, з обов`язковим додаванням перед словом “ТАК” або “НІ” слів “яке призвело до смерті, та причина смерті”.
Тобто військово-лікарська комісія встановлює причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), яке призвело до смерті військовослужбовця.
Відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження скасування чи внесення змін до рішення військово-лікарської комісії, яке оформлено протоколом засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії №1263 від 17.04.2023.
Будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що смерть військовослужбовця ОСОБА_4 є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суду не надано.
Тобто відповідачем не доведений факт вчинення військовослужбовцем кримінального чи адміністративного правопорушення або факт вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння чи навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження. Як наслідок, доводи відповідача, викладені в листі від 27 листопада 2025 року №10/1/14652, є безпідставними.
Враховуючи викладене, відповідно до приписів частини 2 статті 3 Закону №2011-XII на позивача поширюється дія вказаного закону, а тому, наявні підстави для встановлення позивачам статусу “Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби” та видачі відповідних посвідчень.
Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн, а тому, ці витрати слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 від 03.01.2026 задовольнити.
Визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у наданні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби, викладену у листі від 27 листопада 2025 за №10/1/14652.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 видати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби, відповідно до форми і порядку, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби" від 28.05.1993 №379
Стягнути на користь ОСОБА_1 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) гривень судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 02 червня 2026 року

Позивачі:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )  ОСОБА_2 (м. Полонне,Шепетівський р-н, Хмельницька обл., 32050 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )  ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 ) 	
Відповідач:	ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 ) 	

Головуючий суддя 		А.І. Петричкович