Провадження № 2/641/1809/2026 	Справа № 641/7376/23 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 травня 2026 року м. Харків

Слобідський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого - судді Богдан М.В.,
за участю секретаря – Ананко І.Ю.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до   ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, -

В С Т А Н О В И В:

КП «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовом до   ОСОБА_1 , ОСОБА_2  про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.04.2002 року по 28.02.2022 року в розмірі 63141,95 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідачі є споживачами КП «Харківські теплові мережі», отримують та користуються послугами, однак в порушення вимог ст.ст. 68, 162 ЖК України, «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 за № 572, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за № 630, за надані послуги не сплачують в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості.
Також позивач просить відшкодувати витрати по сплаті судового збору.
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив, в якому він просив в задоволенні позовних вимог КП «Харківські теплові мережі» відмовити, застосувавши до позовних вимог строки позовної давності. Також надав до суду копію свідоцтва про смерть відповідачки – ОСОБА_1 .
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.03.2024 року позовні вимоги Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" - задоволені. Стягнуто солідарно з  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь комунального підприємства "Харківські теплові мережі" заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.04.2002 року по 28.02.2022 року в розмірі 63 141,95 грн., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн., а всього 65 825 (шістдесят п`ять тисяч вісімсот двадцять п`ять) грн. 95 коп.
Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 09.02.2026 року заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.03.2024 року по справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 – скасовано, цивільну справу призначено до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що суду надано копію свідоцтва про смерть останньої серії НОМЕР_1 від 10.01.2025 року. 
У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 померла, припинилася і її цивільна процесуальна правоздатність (здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки).
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у зв`язку із її смертю.
Разом з тим, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачем послуг КП «Харківські теплові мережі», особовий рахунок НОМЕР_2 .
Згідно відомості нарахувань та оплат за теплову енергію за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість відповідача перед КП «Харківські теплові мережі» за період з 01.04.2002 року по 28.02.2022 року складає 63141,95 грн.
Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги теплопостачання відносяться до житлово-комунальних послуг.
Споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Згіно ч. 3 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Із змісту п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", згідно якого споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг, випливає обов`язок споживачів теплової енергії сплачувати послуги теплопостачання.
Згідно ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.
Згідно до п.18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Згідно з п. 17, 18, 20, 30 Правил надання населенню послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги.
Оплата за надані послуги вноситься щомісячно, згідно норм і тарифів встановлених обласними державними адміністраціями.
Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановлені ст. 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".
До повноважень позивача не входить зменшення або збільшення тарифів, встановлених для оплати наданих послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).
Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).
Матеріалами справи підтверджено, що КП "Харківські теплові мережі" надавало відповідачам зазначені вище послуги, відповідачі їх одержували і не відмовилися від них у встановленому законом порядку.
Оскільки відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовилися від послуг, які надавало їм КП "Харківські теплові мережі", то в них виник обов`язок сплатити ці послуги.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
До початку винесення рішення по справі відповідач ОСОБА_2 заявив про застосування строків позовної давності.
Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Частинами четвертою, п`ятою статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
За загальним правилом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц зроблено висновок, що сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови в позові. Для правильного застосування частини першої статті 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 385/321/20 наголошує на тому, що перебіг позовної давності починається з моменту, коли у особи виникло право на подання позову у матеріально-правовому аспекті. Мається на увазі таке подання позову, з яким пов`язується судовий захист права або здійснення примусу до дотримання норм права. Перебіг позовної давності пов`язується з моментом, коли право позивача порушено і таке порушення не усувається.
При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався.
Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).
Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).
Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22).
Враховуючи, що з 12.03.2020 року з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 257 ЦПК України, продовжуються на строк дії такого карантину, позовні вимоги з 01.04.2017 року заявлені в межах строку позовної давності.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.04.2002 року по 28.02.2022 року, проте до суду із позовом про стягнення заборгованості звернувся 15.11.2023 року.
Враховуючи викладене, задоволенню підлягають вимоги за період з 01.04.2017 по 28.02.2022 року.
З огляду на викладене, суд задовольняє позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» частково, стягуючи з відповідача на користь позивача суму заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.04.2017 по 28.02.2022 року у розмірі 52017,46 грн.
Питання про стягнення судових витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Враховуючи, що позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» майнового характеру задоволено судом частково в розмірі 52017,46 грн., частка задоволених позовних вимог складає 82,38 %, то відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, то сплаті підлягає судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 2211,08 грн. (2684,00грн.*82,38%/100).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13,81,141,259,263-267,279 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Провадження у справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до   ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання - закрити. 
Позовні вимоги Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до ОСОБА_2  – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь комунального підприємства "Харківські теплові мережі" заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 52 017,46 грн, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2211,08 грн., а всього 54 228 (п`ятдесят чотири тисячі двісті двадцять вісім) грн. 54 коп.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, код ЄДРПОУ 31557119.
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_1 .

Суддя М.В.Богдан