Справа № 368/1364/25 
2/368/259/26
Рішення 
Іменем України

"28" квітня 2026 р. Кагарлицький районного суду Київської області в складі:
головуючого судді Іванюти Т.Є.,
при секретарі Вареник О.Л.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 13.04.2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
. Спільне життя з відповідачем не склалося, що призвело до того, що в сім`ї втрачено почуття любові та взаємоповаги . Шлюбно-сімейні стосунки припинені, а тому просить шлюб розірвати.
В судовому засіданні позивачка позов підтримала і суду пояснив, що примирення не відбулось, з травня місця 2025 року вони проживають окремо, а тому просить шлюб розірвати.
Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав відзив, в якому проти позову не заперечив, просить справу розглядати в його відсутність.
У зв`язку з визнанням відповідачем позову на підставі ст.200 ч.3 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні.
Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з слідуючих підстав.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).
Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками справи, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань з приводу забезпечення доказів.
В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13.04.2017 року, від якого мають трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Спільне життя у сторін не склалося, що призвело до того, що в сім`ї втрачено почуття любові та взаємоповаги. Сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, ведення спільного господарства, бюджету, проживають окремо з травня місяця 2025 року. Між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги, розлад в сім`ї носить стійкий характер, наданий судом строк для примирення позитивних наслідків не дав.
Згідно ст. 51 Конституції України «Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка».
Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
А тому суд вважає, що шлюб між сторонами. слід розірвати. Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. ст. 10, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.105 п.3,110 п.1,112 Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований Кагарлицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 13 квітня 2017 року актовий запис № 36 - розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_6 ».
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом 30 днів.

Суддя Іванюта Т.Є.