ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/1911/26
12 травня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Збаразького відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та скасування постанов, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Збаразького відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі – Відділ ДВС, відповідач), у якому просить:
визнати протиправними дії головного державного виконавця Збаразького відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кобзар Оксани Петрівни щодо незупинення виконавчого провадження №80529030 у зв`язку з відкриттям апеляційного провадження № А/857/11478/26;
скасувати постанову про арешт майна від 18.03.2026;
скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату від 18.03.2026; 
зобов`язати Збаразький відділ державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України зупинити виконавче провадження №80529030 до завершення апеляційного розгляду.
Позов обґрунтовано тим, що позивач є боржником у трьох виконавчих провадженнях з примусового виконання постанов ІНФОРМАЦІЯ_1 № 3/143, № 3/144, № 3/145 від 15.05.2025 про стягнення штрафів на користь держави, які оскаржені і є предметом судового розгляду у справі № 607/15789/25. Восьмий апеляційний адміністративний суд 24.02.2026 відкрив апеляційне провадження у вказаній справі. В свою чергу, позивач письмово повідомив відповідача про апеляційне провадження 17.03.2026. Незважаючи на це, всупереч обов`язку зупинити виконавче провадження при оскарженні рішення, що не набрало законної сили, на підставі частини четвертої статті 34 Закону України “Про виконавче провадження”, 18.03.2026 державний виконавець Відділу ДВС винесла оскаржувані постанову про арешт майна та постанову про звернення стягнення на заробітну плату. 
Позивач вважає дії державного виконавця Відділу ДВС щодо незупинення виконавчого провадження №80529030 протиправними, а постанову про арешт майна від 18.03.2026 та постанову про звернення стягнення на заробітну плату від 18.03.2026 такими, що підлягають скасуванню. У зв`язку з такими обставинами ОСОБА_1 звернувся до суду.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.04.2026 після усунення недоліків позову прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи з урахуванням особливостей, визначених §2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та призначено у справі судове засідання на 28.04.2026. Одночасно цією ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.
Ухвалою суду від 17.04.2026 частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову та зупинено дію постанови державного виконавця Збаразького відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 18.03.2026 ВП №78804471 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника до набрання законної сили судовим рішенням у цій адміністративній справі № 500/1911/26.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 15.04.2026 разом з позовною заявою та додатками надіслані відповідачу в його електронний кабінет та доставлені 16.04.2026 та 30.03.2026 відповідно, що підтверджується довідками про доставку електронного листа. Відповідач відзив на позов у строк встановлений судом не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог.
Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У судове засідання, призначене на 28.04.2026, учасники справи, належним чином повідомленні про дату, час та місце судового розгляду, не прибули.
Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Ухвалою суду від 28.04.2026 заяву ОСОБА_1 про доповнення позовних вимог повернуто без розгляду.
Ухвалою суду від 28.04.2026 відкладено розгляд справи на 11.00 год 12.05.2026; зобов`язано Відділ ДВС у строк до 05.05.2026 надати пояснення щодо оскаржуваних дій та рішень, а також матеріали виконавчих провадженнях з примусового виконання постанов ІНФОРМАЦІЯ_1 № 3/143, № 3/144, № 3/145 від 15.05.2025 про стягнення штрафів з ОСОБА_1 , зведеного виконавчого провадження №80529030; продовжено строк розгляду справи до двадцяти днів.
У строк, встановлений судом від відповідача надійшли пояснення та матеріали зведеного виконавчого провадження № 80529030 про стягнення із ОСОБА_1 102000,00 грн заборгованості на користь держави. У поясненнях державний виконавець Кобзар О.П. зазначила про три виконавчі провадження (далі – ВП), які входять до складу зведеного виконавчого провадження: № 78804471 від 08.08.2025 з примусового виконання постанови № 3/144 виданої 15.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення із ОСОБА_1 34000,00 грн. штрафу на користь держави; № 78804373 від 11.08.2025 з примусового виконання постанови №3/145 виданої 15.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення із ОСОБА_1 34000,00 грн. штрафу на користь держави; № 78804569 від 11.08.2025 з примусового виконання постанови №3/143, виданої 15.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення із ОСОБА_1 34000,00 грн. штрафу на користь держави.
По зведеному ВП державним виконавцем вжито наступних заходів примусового виконання: 08.08.2025, 11.08.2025, 19.12.2025, 24.12.2025, 22.01.2026, 17.03.2026 направлено запити в реєструючі майно органи; 08.08.2025 винесено постанову про арешт коштів боржника, копію якої направлено на адресу банківських установ; 19.12.2025 на адресу банківських установ направлено платіжні інструкції на примусове списання коштів; 23.01.2026 (18.03.2026 повторно) винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника; 17.03.2026 винесено постанову об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження; 18.03.2026 винесено постанову про арешт майна боржника.
В ході примусового виконання встановлено, що боржник володіє рахунками, відкритими в банківських установах згідно даних електронного обміну між автоматизованою системою виконавчого провадження та банківських установ; перебуває в трудових відносинах із Управлінням освіти, молоді та спорту Збаразької міської ради. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/15789/25 від 23.01.2026 задоволено частково позовні вимоги  ОСОБА_1 про скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення від 15.05.2025 №3/143, від 15.05.2025 №3/144, від 15.05.2025 №3/145, а саме: скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення №3/144 від 15.05.2025; у задоволенні позову про скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення від 15.05.2025 №3/143, від 15.05.2025 №3/145 відмовлено. Станом на 07.04.2026 у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні відомості про набрання рішенням № 607/15789/25 від 23.01.2026 законної сили. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2026 на рішення Тернопільського межрайонного суду Тернопільської області від 23.01.2026 у справі № 607/15789/25 відкрито апеляційне провадження та зупинено дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.01.2026 у справі № 607/15789/25.
Відповідач посилається на положення статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», яка визначає підстави, за яких виконавець зупиняє вчинення виконавчих, а також вказує на норми статті 39 цього ж Закону, відповідно до яких виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документ що підлягають негайному виконанню). 
У поясненнях державний виконавець звертає увагу, що боржником подано апеляційну скаргу не на виконавчі документи, а на рішення суду, яким частково задоволено його позовні вимоги щодо скасування виконавчих документів. А тому по зведеному виконавчому провадженні № 80529030 відсутні підстави для зупинення вчинені виконавчих дій та зняття арешту з коштів боржника, просить у позові відмовити.
У судове засідання 12.05.2026 учасники справи не прибули, проте позивач та відповідач подали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.
Враховуючи наявність таких клопотань сторін та беручи до уваги положення частини четвертої статті 229, частини третьої статті 268 КАС України, розгляд справи проведено за наявними у справі матеріалами у порядку письмового провадження. 
Суд, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
На виконанні у Відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження № 80529030 про стягнення із ОСОБА_1 102000,00 грн штрафів на користь держави. До складу цього зведеного ВП входять такі три ВП:
№ 78804471, ВП відкрито 08.08.2025 з примусового виконання постанови № 3/144, виданої 15.05.2025   ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення із  ОСОБА_1 34000,00 грн штрафу на користь держави та направленої для примусового виконання стягувачем 05.08.2026;
№ 78804373, ВП відкрито 11.08.2025 з примусового виконання постанови № 3/145, виданої 15.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення із  ОСОБА_1 34000,00 грн штрафу на користь держави та направленої для примусового виконання стягувачем 05.08.2026;
№ 78804569, ВП відкрито 11.08.2025 з примусового виконання постанови № 3/143, виданої 15.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення із  ОСОБА_1 34000,00 грн штрафу на користь держави та направленої для примусового виконання стягувачем 05.08.2026.
Державним виконавцем Відділу ДВС 17.03.2026 у відповідності до вимог статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.
До цього державним виконавцем вживалися такі заходи примусового виконання:
08.08.2025, 11.08.2025, 19.12.2025, 24.12.2025, 22.01.2026, 17.03.2026 направлено запити в реєструючі майно органи;
08.08.2025 у ВП № 78804471 винесено постанову про арешт коштів боржника.
18.03.2026 у ВП № 78804471 винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на нерухоме майно, що належить  ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 102 000,00 грн, та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернено стягнення на доходи  ОСОБА_1 у розмірі 20% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 102 000,00 грн, в тому числі виконавчий збір/основна винагорода приватного виконавця та витрати, пов`язані з організацією та проведення виконавчих дій.
Також судом встановлено, що ОСОБА_1 у липні 2025 року звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 15.05.2025 №3/143, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 15.05.2025 №3/144, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 15.05.2025 №3/145 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/129205255), справа № 607/15789/25. 
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.08.2025 у задоволенні заяви позивача про поновлення процесуального строку відмовлено; адміністративний позов ОСОБА_1 від 28.07.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 15.05.2025 №3/143, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 15.05.2025 №3/144, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 15.05.2025 №3/145 - повернуто позивачу.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.08.2025 про повернення позовної заяви у справі №607/15789/25 скасовано та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.01.2026 позовні вимоги ОСОБА_1 від 28.07.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення від 15.05.2025 №3/143, від 15.05.2025 №3/144, від 15.05.2025 №3/145 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності шляхом накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) задоволено частково;
скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення №3/144 від 15.05.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн, а провадження у справі закрито;
у задоволенні позову ОСОБА_1 від 28.07.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 15.05.2025 №3/143 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності шляхом накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП – відмовлено; 
у задоволенні позову ОСОБА_1 від 28.07.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 15.05.2025 №3/145 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності шляхом накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП – відмовлено.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.01.2026 у справі № 607/15789/25 залишено без руху.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2026 витребувано з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області матеріали справи №607/15789/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанов.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2026 визнано поважними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені в заяві про поновлення строку апеляційного оскарження від 11.03.2026; поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.01.2026 у справі №607/15789/25; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.01.2026 у справі №607/15789/25; зупинено дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.01.2026 у справі №607/15789/25.
17.03.2026 позивач звернувся до Відділу ДВС із заявою, в якій повідомив, що Восьмий апеляційний адміністративний суд відкрив апеляційне провадження №А/857/11478/26 від 24.02.2026, та просив скасувати постанови про арешт коштів, негайно винести постанову про повне зняття арешту з рахунків, зупинити виконавчі провадження до завершення апеляційного розгляду.
Позивач не погоджується з діями державного виконавця Відділу ДВС щодо незупинення виконавчого провадження №80529030, вважає протиправними постанову про арешт майна від 18.03.2026 та постанову про звернення стягнення на заробітну плату від 18.03.2026, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує такі нормативно-правові акти.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України “Про виконавче провадження” від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).
Згідно з частиною першою статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (пункт 6 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII). 
За змістом частини першої, другої статті 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
При цьому, приписами статті 10 Закону №1404-VIII визначено, що заходами примусового виконання рішень є:
1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Арешт і вилучення майна (коштів) боржника врегульовано статтею 56 Закону №1404-VIII, відповідно до частини першої якої арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Згідно з частиною другою статті 56 Закону №1404-VIII арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.
Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Умови звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника обумовлено у статті 68 Закону №1404-VIII, відповідно до частини першої якої стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.
Згідно з частиною третьою статті 68 Закону №1404-VIII про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.
У спірному випадку єдиною підставою для скасування постанови про арешт майна та постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесених 18.03.2026, позивач вказує невиконання державним виконавцем Відділу ДВС обов`язку зупинити виконавче провадження №80529030 у зв`язку з відкриттям апеляційного провадження у справі № 607/15789/25, про що відповідача було повідомлено 17.03.2026.
Перелік підстав, за наявності яких виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, передбачений у статті 34 Закону №1404-VIII, а саме у разі:
1) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу;
2) зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа;
3) зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення;
4) відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника);
5) звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону;
6) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення;
7) якщо вони вчиняються до оптового постачальника електричної енергії відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії";
8) застосування господарським судом у межах процедури превентивної реструктуризації заходів захисту боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача розповсюджується дія таких заходів;
9) надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";
10) включення (за кожним кредитором, який є стягувачем у відповідному виконавчому провадженні) підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", оператор газотранспортної системи, оператори газорозподільних систем, електропостачальники, оператори системи розподілу (як правонаступники в частині прав та обов`язків за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією), у тому числі їхні правонаступники у разі заміни стягувача у виконавчому провадженні, а також теплогенеруючі організації, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення;
11) встановлення мораторію на звернення стягнення на активи боржника за зобов`язаннями підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження;
12) включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації;
12-1) відкриття виконавчого провадження після завершення приватизації єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу господарського товариства, якщо виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, стосується зобов`язань боржника - державного або комунального підприємства, господарського товариства, які виникли до завершення приватизації єдиного майнового комплексу такого державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу господарського товариства;
13) наявності підстав, передбачених статтею 2-1 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку";
14) наявності підстав, передбачених статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств";
15) якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", за умови перебування боржника в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу;
16) якщо рішенням, на підставі якого видано виконавчий документ, зобов`язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановити оператору газорозподільних систем економічно обґрунтований тариф на послуги з розподілу природного газу з включенням компенсацій за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2020 року включно;
17) позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, що встановлюється згідно із Законом України "Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їхніх сімей".
Повертаючись до спірних правовідносин суд зазначає, що враховуючи наведені положення статті 34 Закону №1404-VIII та встановлені у цій справі обставини, у державного виконавця Відділу ДВС були відсутні підстави для вирішення питання зупинення виконавчого провадження. 
Щодо апеляційного оскарження судового рішення у справи №607/15789/25, на що вказує позивач, то судом встановлено, що ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.01.2026 у справі № 607/15789/25 залишено без руху. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2026 витребувано з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області матеріали справи №607/15789/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанов.
Лише ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2026 визнано поважними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені в заяві про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 від 11.03.2026; поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.01.2026 у справі №607/15789/25; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.01.2026 у справі №607/15789/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанов; зупинено дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.01.2026 у справі №607/15789/25.
Таким чином, звернення позивача як 17.03.2026 до відповідача із заявою про зупинення виконавчого провадження, так і 29.03.2026 до суду (цією датою позов сформовано в системі "Електронний суд") мало місце до поновлення Восьмим апеляційним адміністративним судом ОСОБА_1 строку подання апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження 02.04.2026 у справі №607/15789/25.
За таких обставин, права позивача щодо незупинення виконавчого провадження №80529030 у зв`язку з відкриттям апеляційного провадження не порушені.
Більше того, підстави для зупинення вчинення виконавчих дій визначено у статті 34 Закону №1404-VIII і відкриття апеляційного провадження серед таких відсутня, в тому числі у частині четвертій цієї статті, на яку посилається позивач у позовній заяві, та яка передбачає, що виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини першої цієї статті, зупиняється у частині стягнення з теплопостачальних та теплогенеруючих організацій заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 червня 2021 року для виробництва теплової енергії, послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), а також за послуги з транспортування і розподілу природного газу, теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за електричну енергію, спожиту для виробництва та надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 34 Закону №1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
Проте, з огляду на відсутність рішення суду про зупинення стягнення на підставі постанов ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.05.2025 №3/143, від 15.05.2025 №3/144, від 15.05.2025 №3/145, у державного виконавця Відділу ДВС не було підстав для зупинення вчинення виконавчих дій, та не винесення постанов, в тому числі про арешт майна та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
Суд також враховує, що зупинення виконавчого провадження у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду передбачено у статті 38 Закону №1404-VIII, згідно з частиною першою якої виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).
Однак, дана законодавча норма розповсюджується лише на випадки оскарження рішень, за якими видано виконавчий документ, що не відповідає спірним правовідносинам, тому відсутні підстави для визнання протиправними дій державного виконавця Відділу ДВС щодо незупинення виконавчого провадження №80529030, а також скасування постанови про арешт майна від 18.03.2026 та постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18.03.2026.
Перевіряючи дотримання відповідачем критеріїв, визначених частиною другою статті 2 КАС України, суд вважає, що такі дотримані, відповідач діяв на підставі, у спосіб, що визначені законами України. 
У задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до частини шостої статті 157 КАС України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.
Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, та відмову у позові, питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 243-246, 255, 287, 295 КАС України, суд 
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Збаразького відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вулиця Шолом-Алейхема, 19, місто Збараж, Тернопільський район, Тернопільська область, 47302, код ЄДРПОУ 40342612) про визнання дій протиправними, про скасування постанов відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів десяти днів з дня його складення.
Повний текст рішення складено та підписано 12 травня 2026 року. 

Суддя Чепенюк О.В.